De postoperativa cholämiska blödningarna 



41 



uppåt eller nedåt, beroende på oundvikliga felkällor. Keller ' undersökte 250 gyne- 

 kologiska patienter och fann i flertalet fall koaguiationstiden mellan 4 V* och 5 min., 

 som medeltal 4,65 min. (»Die ßlutgerinnungszeit bei der Frau ist eine fast konstante 

 Grösse».) Sandelin - fann för koagulationens början vid 25° åtgå mellan 5 och 6 Va 

 min. med medeltalet 5 ^/a min. och tiden för den fullständiga koagulationen växla mel- 

 lan 8 och 10 min. med medelvärdet 9 min. i^vid 50 dubbelbestämnin^ar visade 85 '^/o 

 af försöken bristande öfverensstämmelse på högst '/a min.). 



Schultz'^ metod, meddelad år 1910 och äfvenledes mycket använd sedan dess: 

 blodet uppsuges uti en »Hohlperlenkapillar», ett litet glasrör med en rad små likstora 

 runda utvidgningar; på be.stämfla tidsintervall afbrytes en »Hohlperle» efter en annan 

 och utskakas uti 1 kbcm. koksaltlösning; af vätskans färgning, förekomsten af fibrin- 

 trådar eller små koagler kan man bestämma koagulationens början och grad; vid full- 

 ständig koagulation låter det koagulerade blodprofvet sig ej längre utskakas. — Som 

 norraaltid för venblod med denna rnetod anger Schultz 9 — 11 min. för begynnande 

 koagulation och 13 à 17 för fullständig koagulation; blod ur hudstick koagulerar enligt 

 S. på 4 à 5 min. Nel ^ fann å friska individer vid 20 — 22" ung. 9 min. åtgå för 

 begynnande och 12 à 13 min. inv fullständig koagulation. Schütz " undersökte 27 

 hämatologiskt friska kviin:ior vid 20" och fann tör de olika individerna betydligt väx- 

 lande koagulationstider, för fieitalet mellan 7 och 12 min. med medelvärdet 10,3 min. 



KoTTMANS koaguloviskosimeter ett rätt kompliceradt instrument, konstrueradt efter 

 en ny princip och beskrifvet år 1910. Om en med blod tylld cylinder roterar kring 

 sin vertikalaxel, sättas de närmast cylinderväggen belägna vätskelagren i eu medrota- 

 tion, som fortplantar sig mot cylinderns midteldel med en styrka, som bland annat är 

 beroende af och ökas med blodprofvets viskositetsgrad, hvilken tilltager med blodets 

 koagulation. Instrumentet består af en liten nickelcylinder med 1 cm:s diameter — 

 för blodet — som kan vattentätt tillslutas af en metallhylsa i förbindelse med en ver- 

 tikal axel, så att cylindern under undersökningen kan nedsättas uti ett vattenbad med 

 konstant temperatur och af en särskild motor sättas i en rotationsrörelse om sin längd- 

 axel med konstant hastighet. I blodprofvets midt är ned.'-änkt ett rörligt, om en ver- 

 tikalaxel vridbart litet silfverblad, hvars utslag under cylinderns rotation med tillhjälp 

 af en visare kunna afläsas på en skala ; visarens utslag stå i en viss proportion till 

 blodets koagulationsgrad. Apparaten, som enligt uppgift af konstruktören m. fl. gifver 

 pålitliga värden, torde åtminstone hittills ej hafva i någon större utsträckning kommit 

 till användning å klinikerna. — Med denna sin metod har Kottmann funnit som nor- 

 malvärden för fullständig koagulation vid 20" una. 20 min., vid 40" ung. G min. 



Slutligen må de mera enkla af åtskilliga forskare använda förfaringssätt att bestämma 

 blodkoagulationstiden anföras, för h vilka ej kräfvas några säi skilda apparater eller något 

 särskildt Instrumentarium. Brat ' öfvergick etter att först hafva pröfvat och begagnat 

 både Vierordts och Wrights metoder vid sina koagulationsundersökningar å kanin och 

 hund till att helt enkelt uppfånga blod i lika vida reagensrör till samma höjd och så 

 iakttaga, när blodet vid långsam onistjälpning af rören ej längre är flytande. Af denna 



' 1. c. 



^ Sandelin: Bloilundersökningar vid Morbus Basedowii, thyreotoxikos och struma. Akad. 

 afh.; Hälsingfors; 1916. 



^ Schultz: Eine neue Methode zur Bestimmung d. Gerinnbarkeit des Blutes. Berlin, klin. 

 Wochenschr.; 1910. 



Nel: Über die Blutgerinnung bei Gesnmlen und Kranken. Dissert.; Berlin 1912. 



' Schütz: Klinische Beiträge zur Frage der Blutgerinnung. Dissert.; Berlin 1913. 



^ Kottineann: Der Koaguloviskosimeter mit specieller Berücksichtigung seiner klinischen 

 Verwendbarkeit: Zeitschr. f. klin. Med.; bd (59; 1910. 



' Brat: Über die Einwirkung von Eiweisskörpern auf die Blutgerinnung. Berl. klin. 

 Wochenschr.; 1902. 



6 



