De pustoperativa cliolämiska blödningarna 



67 



Först och 1'ränist får det <lå på grund af samstämmiga nndersökningsresultat 

 från många håll anses ådcn/nldfjäf, alt hlm/cls kDiKjnlutioustiil uti atld Juli med lindi-ig 

 eller kGrtvarhj dderus på grund af hvilken grundsjukdoai som helst liksom jiäslan alltid 

 rid kittiiiTiil iklcrus är iiornutl eller ibland (enligt Weiss och Bode) t. o. m. kortare 

 än normalt. Detla undersökningsresultat ståii:mer val öfverens med det kliniskt 

 välkända sakförhållandet, att spontana l)lödningar eller öfverhufvud S3'mtom aï 

 haemorrhagisk diates ej förekomma uli ikterusfall af nyssnämnd art. 



IJtaf fallen med liDKjriiriij och hö(j(jradig ikle)-H.s af olika art visa enligt allas er- 

 farenhet måuija likaledes normal knagulatioiistid, men enligt flertalet undersökare )'ätt 

 många förlängd och ål minstone enstaka fall höggradigt förlängd koagulationstid Här- 

 vidlag är anniärkningsvärdt, att det ingalunda alltid är fallen med långvarigast och 

 höggradigast Ikterus, som visa den största koagulationsförlåugsamningen ; denna är 

 sålunda icke — lika litet som blödningsrisken — pi-oportionell med Ikterus ålder och 

 grad. Af ikterusfallen med förlängd koagulationstid förete en del inga som helst 

 kliniska symtom af haemoi'rliagisk diätes, medan däiemot å en del af dessa fall 

 upptiäda cholämiska blödningar spontant eller posto})erati vt. Så hafva af Morawitz 

 och BiERiCH, Hanssen, Lee och White samt författaren, iakttagits ikterusfall (med 

 lefvercirrhos eller cancer i gidlvägar eller lefver), som befunnits hafva koagulations- 

 tiden 2 å 3 ggr. ellei' än mei'a förlängd och samtidigt haft spontana blödningar af 

 choläinisk ty[). Vidare hafva Kunika san^t Lee och White iakttagit ikteriska gall- 

 stensfall, som befunnits hafva ungefär fördubblad koagulationstid och som efter 

 laparotomi dukat under för cholämisk blödning. Schloessmann har funnit, att vid 

 ingrepp å ikteriska patienter med en koagulationstid, som är '/'- längre än normalt, 

 förefinnes fara för cholämisk ei'terblödning ; och fallen 60 och 68 uti min kasuistik 

 visa, att äfven vid en koagulationstid, som är högst ^/s längre än normalt, kan upp- 

 träda måttlig eller obetydlig blödning af cholämisk art. 



Af dessa nu anförda undersökningsresultat torde man vara berättigad att draga 

 följande slutsats: om den ikteriska patientens koagnlationstid är '/s à Ys längre än 

 den normala, har man anledning befara eller får åtminstone räkna med möjliglieten af 

 cholämisk eftei'blödniiig efter oi erenf. laparotomi ; och om den ikteriske patioitens koa- 

 gulationstid är fördubblad ^ eller än mera förlängd, torde i allmänhet risken för post- 

 operativ lifsfarlig blö(lni)ig rara så stor, att det är klokast och riktigast att öfverhufvud 

 icke operera. 



^ Annis' härifrån lielt afvilcande resultat uti ett cancer pancreatis-fall med höggradig ikterus 

 och khniska symtom af haemorrhagisk diates, där han fann förkortad koagulationstid, låter sig möj- 

 ligen förklara så, att den förkortade koagulationstiden skulle kunna bero på en af blödningen fram- 

 kallad anämi, liksom Sahli fann förkortad koagulationstid hos en hämotilipatient under en hlöd- 

 ningsperiod. 



^ Möjligen är den formulering, som ofvanstående slutsatser här fått, riktig och giltig endast 

 för koflgulationsbe.stämningar med sådana metoder, som normalt gifva relativt lång koagnlationstid; 

 det torde nämligen vara oklait och tills vidare ej utredt, om en fördubbling af koagnlationstiden 

 bestämd efter någon af de kapillära metoderna med kort koagulationstid (sålunda t. ex. förlängning 

 från 2 till 5 min.) kan direkt likställas med och få anses lika riskabel som en fördubblad koa- 

 gulationstid efter exempelvis Morawitz eller min metodik med deras relativt långa koagulationstider. 



