De postoperativa oholäiniska blödningarna 



69 



ungen, die oft bei Mensclien mit Icterus auftreten, liaben höchst wahrscheinlich in 

 der Anhäufung der GaUeusäure im Blute ihren Grund; ilire Wirkung allein genügt 

 schon, die sogen, choläinischen Intoxils:ationen zu erklären». Eiuellertid har man 

 senare iakttagit, att typiska s. k. choläniiska symtom frän centrala nervsystemet 

 ibland kunna uppträda äfven uti fall af lefverîjukdom, där patienten ej har ikterus 

 alls eller endast helt lindrig ikterus, exempelvis vid atrofisk lefvercirrlios eller ut- 

 bredd cancer i lefvei'n På grund häraf bestred redan Frericks pä 1870-talet, 

 att de choläniiska .symtomen kunna bero på en gallintoxikation. Och vid de djur- 

 försök med injektioner af galla och gallsyrade alkalier. som utförts af v. Leyde^n 

 och andra forskare redan på 1860-talet, och på senare tid med delvis annan för- 

 söksanordning af Eickel ^ och Biedl ^ hafva visserligen å försöksdjuren erhållits 

 krampanfall och komatösa tillstånd men symtombilden har dock knappast tett sig 

 så, att försöksresultaten kunna sägas gifva nå,got bestämdt stöd åt den uppfattningen, 

 att de cholätniska symtomen från nervsystemet vid kronisk ikterus skulle bero på 

 gallsyroruas toxiska verkan. 



Den nyare uppfattningen om de cliolämiska symtomens genes sammanhänger 

 med den på senare tid vunna kunskapen om lefverns centrala betydelse för hela 

 ämnesomsättningen. Vid kronisk ikterus beroende på gallstas blifver lefverparen- 

 chymet förr eller senare skadadt, lef vercellerna säte för degenerativa processer, som 

 nedsätta organets funktionsförniåg"a. Och när lefvern på grund häraf eller på grund 

 af t. ex. stora utbredda cancermetastaser blifvit funktionellt insufficient, inträda 

 rubbningar i ämnesomsättningen och, menar man, ett däraf följande intoxikations- 

 tillstånd af ej närmare känd art, som skulle vara den väsentliga orsaken till de 

 s. k. cholämiska symtomen. Qnhiche^ föreslår därför också att ersätta termen cholämi, 

 sona han finner olämplig och vilseledande, »weil die Galle wahrscheinlich nur eine 

 Nebenrolle spielt», med termen och begi'eppet »hepatisk Intoxikation», lefverintoxika- 

 tion; andra författare använda i samma betydelse termen lefverinsufficiens. 



Hvad nu denna fråga om cholämins genes angår, så bör man enligt min 

 mening först och främst beakta, att cholämin ej är ett enhetligt sjukdomsbegrepp 

 utan omfattar olikartade och ganska godtyckligt under samma beteckning hopförda 

 symtom. Och det är då mer än möjligt, att dessa olikartade s. k. cholämiska 

 symtom hafva olika genes, och i så fall är det mindre lyckligt eller kanske t. o. m. 



' Uti den sliandinaviaka litteraturen äro 2 dylika intressanta fall meddelade af Ehrström : 

 Ett bidrag till kolemicns patogenes, uti Finska Läkaresällskapets Handlingar; hd 54; 1912. 



^ Bickel: Ueber die krampferregende Wirkung der Galle und der gallensäuren Salze. Ver- 

 handl. d. Congress, f. Inner. Medizin. 1900. 



' Uti det ena af Ehiiströms ofvan anförda fall, där pat. ej hade ikterus men afled under 

 symtom af cholämi, befanns lefvern vid sektionen så genomsatt af cancermetastaser, att enligt 

 approximativ taxering Ijlott '/s af organet (lefverns vikt: 2000 gr.) ännu var oförstördt funktionerande 

 lefverparenchym ; dessa ung. 250 gr. lefverväfnad hade enligt förtattarens tolkning varit otillräckliga 

 för lefverfunktionen och de s. k. choläniiska symtomen från nervsystemet sålunda inträdt som en 

 följd af lefverinsufficiens. 



* Quincke och Hoppe-Skvler: Die Krankheiten der I.eber. Nothnagels specielle Pathologie 

 und Therapie. 1899. 



