O ra Try panosom a-s j u k dom arn a. 



33 



därför upptäckes. Bland kända stamhåll för densamma kan anföras: Västra 

 Afrika från Senegal till S:t Paul de Loanda. Sjukdomen förekommer här såväl 

 vid kuststräckan som djupt in i landet. Den liar äfven visat sig i svåra endemier 

 och epidemier i Östra Afrika, särskildt i Uganda och i Tysklands ostafrikanska 

 besittningar. Såväl fastlandet som utanför liggande öar äro angripna. Syd- och 

 Nordafrika äro ännu skonade, men skäl finnas att befara, att den ökade samfärd- 

 seln inom de svartes världsdel skall gifva sjukdomen en ännu större spridning. 

 Bland predisponerande omständigheter torde man först böra meddela, att åldern synes 

 vara utan inflytande. Vid de undersökningar af hela befolkningsgrupper, som 

 blifvit verkställda af de utsända expeditionerna, har det visat sig, att barn ofta 

 kunna vara angripna och herbergera Trypauosomerna i sitt blod och sina kropps- 

 vätskor. Någon skillnad mellan de olika könen kan man ej märka. Däremot har 

 man observerat, att sjukdomen mest angriper personer af de lägsta klasserna, som 

 sysselsätta sig med åkerbruk och flodfart, under det att man hos höfdingefamiljer 

 och andra bättre lottade icke finner sjukdomen proportionellt lika utbredd. Såsom 

 redan ofvan blifvit nämndt, har den gamla åsikten, att den afrikanska sömnsjukan 

 endast kunde drabba negerrasen, fått gifva vika. Nyare iakttagelser hafva ådaga- 

 lagt, att individer såväl af blandraser som af rent europeisk härstamning kunna 

 angripas däraf. 



Hos de sjuka hafva Trypauosomerna kunnat uppvisas såväl i blodet som i cere- 

 brospinalvätskan ; sjukdomens symtombild kan vara såväl Trypanosomafeberns som 

 den egentliga sömnsjukans. Årstiderna synas ej utöfva någon inverkan på sjuk- 

 domens frekvens, bvilket också är ganska naturligt på grund af åkommans långa 

 latensperiod. Födoämnen och diet utöfva alls intet inflytande. Krig, hungersnöd 

 samt ökad samfärdsel hafva på vanligt sätt bidragit till att sprida sjukdomen. 



Sjukdomens egentliga härdar finner man längs utmed floderna och i starkt 

 skogbevuxna trakter. Inom dessa regioner anträffas i ymnighet en stickande fluga, 

 Glossina palpalis, Bob. Desv. När redan insjuknade personer anlända till sådana 

 områden, ökas sjukdomsfallen. Finnas däremot inga sådana eller besläktade flugor, 

 inträder ej någon utbredning af infektionen. 



Sjukdomens symtomer, utveckling och gång. 



Alla forskare öfverensstämma i att anse sjukdomens begynnelsesymtom syn- 

 nerligen dunkla. Under denna tid förefinnas Trypauosomerna i blodet men endast 

 i ringa antal. Hos negrer framkallas däraf knappast några sjukliga fenomener; 

 hos européer däremot en oregelbunden feber. De senaste forskningarna i 'ämnet 

 hafva uppdagat ett synnerligen intressant och för diagnosen viktigt förhållande. 

 Under sjukdomens första stadium förekommer en specifik, genom parasiterna fram- 

 kallad multipel Lymphadenitis. Nästan hvarje patient har sina cervikal-, axillar-, 

 inguinal-, femoralkörtlar ansvällda. Om man sticker en Pravaz' spruta in i någon 

 af dessa körtlar och därifrån uppsuger ett par droppar körtelsaft, finner man med 

 lätthet Trypauosomerna ganska talrika däri, och detta under ett stadium, då de med 



Lunds Univ:s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 3, 5 



