30 



Seved Ribbing. 



arbetande veterinärläkare Namnet på densamma har växlat, men man tyckes 

 numera ena sig om ofvan an förda benämning. Den förorsakande Trypanosomoarten 

 upptäcktes först af A. Theiler, en schvveitzisk, i Transvaal bosatt veterinär. 



Lavekan och Bruce bafva nästan samtidigt föreslagit, att bans namn skulle 

 användas för att beteckna arten 2 ). 



Såsom redan är nänmdt, är sjukdomen inskränkt till nötkreaturen. Alla för- 

 sök att inympa den på hästar, hundar, får, getter, kaniner, marsvin, råttor och 

 möss bafva misslyckats. Hos olika raser af hornboskap märker man olika mottag- 

 lighet för smittan. De inhemska raserna infekteras mindre lätt. 



Sjukdomen kan förekomma under djurens alla åldersstadier. Den uppträder 

 i en akut och en subakut form. Tre till fem dagar efter den experimentella ino- 

 kulationen insjuknar djuret i en feberattack, som varar dera dagar, men sedan 

 försvinner. Infektionen åtföljes af en högst betydande anemi, därvid man stundom 

 finner de röda blodkropparnas antal reduceradt till 2,5 millioner på kub. -mm. 

 Formförändringarna hos dem och förhållandet med de hvita blodcellerna är likar- 

 tadt med förhållandet i andra svåra anemiska tillstånd. 



Parasiterna kunna vara rätt talrika i det perifera blodet, men de kvarstanna 

 ej länge där. Man kan ej finna någon fullständig parallellism mellan Trypanoso- 

 mernas antal och sjukdomssymtomernas styrka. Sjukdomen är ej sällan komplice- 

 rad med andra, stundom parasitära lidanden. Mortaliteten beräknas till omkring 

 12 %; resten af de angripna djuren tillfrisknar. 



Vid sektion iakttager man en vattnighet i blodet, alla väf nåder bleka med en 

 iktcrisk färgniug, bindväfven seröst infiltrerad, hjärtsäcken innehåller betydligt med 

 serös vätska, hjärtat slappt, lungorna hypostatiska, mjälten stor och skör, mesen- 

 terialkörtlarne ofta ansvällda. 



Den karaktäristiska parasiten skiljes lätt från andra däggdjurstrypanosomer 

 på grund af sin storlek. De största formerna mäta GO— 70 \>. i längd, 4 — 5 |J. i 

 bredd, men mindre former förekomma äfven. I färska blodprof visar parasiten en 

 synnerligen liflig rörlighet. På vanligt sätt fixerad och färgad företer den en oval 

 kärna i kroppens midt, ett rundadt, starkt färgadt centrosom i bakre polen, fiagel- 

 lens fria del är ungefär fjärdedelen så lång som kroppen, den undulerande mem- 

 branen rikt veckad, protoplasmat innehåller många starkt färgade granula. Förök- 

 ningen sker genom klyfning. 



Man antager, att den naturliga infektionen förmedlas genom flugor. Tvänne 

 arter Hippöbosca rufipes v, Olfers och II. maculata Leach bafva blifvit föremål för 

 försök och därvid lämnat positiva resultat. 



Något botemedel har ännu ej upptäckts. På grund däraf att sjukdomen sy- 

 nes bafva blifvit utbredd genom de preventiva injektioner af defibrineradt blod, 

 som företagits för att hejda utbredningen af boskapspesten, torde det vara nöd- 



') Kalle. Zeitsch. f. Hygiene und Infëktionskrankh. 1898. Bd. 27. sid 44. 

 ") Bruce. The Lancet, d. 8 mars 1902. s, 6G4. 



