2S 



Seved Ribbing. 



bölder bilda sig, ögonbinnorna officieras, ledgångarne styfna, frakturer inträda. 

 Mot skitet faller djuret för att ej mer resa sig ocb visar fullständig okänsligb-et vid 

 operativa ingrepp pâ liera kroppsområd.en. 



Sjukdomens varaktighet går mellan två till tre månader, undantagsvis kan den 

 uttänjas till ett till två år. 



En akut form med snabbare utvecklingsgång kan stundom förekomma. 



Hos åsnor är sjukdomen af långsammare utvecklingsgång ocb mindre utpräg- 

 lade symtomer, bvarför detta djur ofta underhåller ocb utbreder smittan. 



Den mikroskopiska demonstrationen af parasiten är ej allid lätt. Bäst lyckas 

 man finna den i blodet från den närmaste omgifningen af de lokala fläckarna ocb 

 ansvällningarna. Från blodkärlens innehåll får man sällan parasiten. Under sjuk- 

 domens gång växla fynden. Diagnosen kräfver kontroll medelst ympning på mot- 

 tagliga djur. 



Obduktionsfenomenen bestå hufvudsakligen i ansvällning, infiltrat i och upp- 

 mjukning af lyrnfkörtlarne samt i en hemorragisk ramollition af ryggmärgens 

 nedre delar. 



På experimentell väg kan sjukdomen meddelas åt hundar, kaniner, råttor, 

 möss. Inokulationen kan utföras dels på mera vanligt subkutant eller intraperito- 

 nealt sätt, dels genom införande inom orbitan eller under kraniet. Särskildt är lik- 

 väl att märka, att sjukdomsgiftet kan intränga genom oskadade slemhinnor t. ex. 

 medelst en droppe blod införd i konjunkti valsäcken hos en kanin. Nötboskaps- 

 djuren, apor, fåglar och amfibier hafva visat sig oemottagliga för infektion. 



Laveran och Meshil anse, att Tr. equiperdum är den beträffande morfolo- 

 giska förhållanden minst utförligt iakttagna af de patogena Trypanosomaarterna. 

 Vid undersökning af färska eller färgade preparater visar den sig äga ungefär 

 samma eller något mindre storlek och skapuad som de andra. Kärna, centrosom, 

 llagell och membran visa liknande förhållanden. Den bakre polen kan variera, i 

 det den understundom synes afrundad, understundom utskjutande i tvänne spetsar, 

 ett faktum som nyss anförda författare antaga bero på en kontraktilitet, som är 

 starkare i kroppens längdaxel än i kanterna. En ganska karaktäristisk egenskap 

 består däri, att protoplasmat hos dessa parasiter icke äger några starkare färgattrahe- 

 rande granula och sålunda mest liknar Tr. Lewisi. Dessutom är att anmärka, att 

 man i vissa preparater finner en vakuol omedelbart mediant om centrosomet. I 

 detta afseende liknar den Tr. gambiense hemtad från cerebrospinalvätskan hos neg- 

 rer, lidande af sömnsjuka. De anförda författarne luta åt den uppfattningen att 

 denna vakuol bild ning kommer till stånd vid fixation af parasiter från andra vätskor 

 än blodet, och att den sålunda icke skulle vara att betrakta som en biologisk egenskap. 



Den longitudinella delningen är här iakttagen liksom hos de andra arterna. 



Parasiten är ej synnerligt talrikt förekommande i blodet hos hästdjuren. 



Sjukdomssymtomen i La Dourine hafva många analogier med de i Nagana 

 och besläktade lidanden förekommande. Sålunda finner man äfven här anemien, 



