Om IVypänosoma-sjukdomai'na. 



25 



räknade 600 hästar, i november samma år icke hade mer än 100 kvar. Alla de 

 andra hade dukat under för Caderas-sjukdomen. Under förloppet af sex månader 

 förlorade en afdelning af fem argentinska kavalleriregementen 1,039 hästar och 489 

 mulor. I många trakter af Sydamerika har man såsom åkerbruksdjur måst använda 

 oxar i stället för hästar, och i andra trakter, där man idkat uppfödning af halfvild 

 boskap, har man måst upphöra därmed på grund af omöjligheten att behålla hästar 

 åt de ridande herdarne. 



Rörande orsakerna till Mal de Caderas har man helt naturligt vändt sina miss- 

 tankar dels till möjlig förgiftning genom foder, dels till bakterier af ett eller annat 

 slag. Intet af dessa antaganden har kunnat bekräftas. Sjukdomen har icke ens 

 visat sig kontagiös hos djuren i försökslaboratorierna. 



Äfven i de fall, där sjukdomen uppkommer på naturligt sätt, har man funnit, 

 att om hela hästhjorden, inclusive de sjuka djuren, flyttas till en annan och frisk 

 trakt, uppkomma icke några nya sjukdomsfall, 



Sedan man utan bestämdt bevisande resultater sökt ur de sjuka djurens rygg- 

 märg och andra väfnader kultivera patogena baciller, började man med iuokulatio- 

 neu af blodet och fann detsamma i hög grad infektiöst. Infektionsämnet var så 

 kraftigt, att det behöfdes blott att doppa en nål i det sjuka blodet och sedan in- 

 sticka den i huden på en frisk häst för att han skulle efter vanlig inkubationstid 

 insjukna i typisk Mal de Caderas. Blod och serosa vätskor från sjuka djur kunna 

 inokulerade framkalla sjukdomen, men de delar däraf, som passera genom bakterie- 

 filtrer, äro smittfria. Sjukdomsorsaken skiljer sig sålunda från gifterna i mul- och 

 klöfsjukan samt gula febern, hvilka passera genom dylika filtrer. 



Genom sjukdomen blir blodet i hög grad förändradt, 1 stället för att finnas 

 10 miljoner röda blodkroppar hos hästarne, sjunker siffran i de senare stadierna ned 

 till tre ä fyra miljoner, ja Voges har någon gång funnit ett så ringa antal som 

 800,000 pr kub. -mm. De hvita blodcellerna äro något förökade. Hemoglobinbalten 

 sjunker ned till en tredje- eller fjärdedel af det normala. 



Ympningar. Man har i denna liksom i liknande sjukdomar sökt studera olika 

 djurarters mottaglighet för densamma, och man har funnit sig kunna med lätthet 

 öfverföra densamma till möss, råttor och andra större och mindre gnagare, apor 

 och hundar. Med idisslare ; getter, får, oxar, äger det egendomliga förhållande rum, 

 att de vida mindre reagera därför. Om parasiterna uppträda i deras blod under någon 

 tid, så synas de ej vidare lida däraf, och sedan parasiterna efter någon längre tids 

 förekomst försvunnit, synas de åtnjuta en fullständig immunitet mot vidare ino- 

 kulationer. 



Den sjukdomsalstrande organismen är en art af släktet Trypanosoma, som af 

 Voges föreslagits till artnamnet equinum. Det sedermera föreslagna artnamnet 

 Elmassiani torde ej vara skäl att upptaga i strid mot Voges' prioritet i benämnin- 

 gen. Trypanosoma equinum är i regel 22 — 24, någon gång 28 — 30 jj. lång samt [ 

 regel 1,5, sällan 3—4 [j. bred. Den liknar i storlek och öfriga karaktärer i hög grad 

 sina samsläktingar Tr. Evansi, Tr. Brucei m. fl., men företer likväl vissa skiljaktig- 



Lunds Univis Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd. 2. 4 



