Oui Trypanosoma-sjukdomarna. 23 



fallet är med Nagana. Å de hemsökta orterna har man ej observerat några Glossiua- 

 arter, som kunde beskyllas för öfverf öringen. Det låg då nära till hands att söka 

 efter analoga infektionsvägar, och såväl infödingar som europeiska forskare luta åt 

 den åsikten, att smittan skulle förmedlas genom andra flugor, exempelvis Tabanus 

 tropicus, Tab. Lineola, Stomoxys calcitrans, St. nigra. Rogers x ) bevisade genom en 

 serie af försök, att de i Indien vanliga hästflugorna kunde kort efter det de sugit 

 sjuka djurs blod, meddela sjukdomen åt friska och i isolering hållna djur, hvilka 

 därefter insjuknade med samma inkubationstid som efter små blodinjektioner. Hol- 

 los däremot de infekterade flugorna utestängda en till fyra dagar, innan de släpp- 

 tes till friska djur, förekom ingen infektion. Rörande hundar och andra köttätare 

 har man äfven funnit, att de kunna ådraga sig sjukdomen genom att bita eller äta 

 andra djur, lidande af Surra. Naturligtvis kan man ej här utesluta möjligheten att 

 infektionen äger rum genom såriga ställen på munslemhinnan och icke genom 

 digestionsorganerna. 



Vid behandlingen af sjuka djur har inan användt samma metoder som vid 

 förut omnämnda besläktade lidanden och med ungefär samma resultater. Man har 

 äfven, särskildt på Mauritius, försökt en mängd antiseptiska och antiparasitära läke- 

 medel i olika ingifningsform utan att vinna något därmed. 



I profylalrfislct hänseende torde man ej hafva skäl att för närvarande efter- 

 sträfva något slags immunisering af djuren; den bästa åtgärden inom angripna orter 

 är att undersöka och nedslakta alla afficierade djur samt att efter bästa förmåga 

 skydda djurstallarna mot inträngande af flugor på samma sätt som man i Italien 

 skyddar sig mot mygg. Import af djur från smittade orter till friska bör natur- 

 ligtvis antingen förbjudas eller ytterst noga öfvervakas. 



Caderas-sj ukdomen. 



Orsak: Trypanosoma equinum. Voges 2 ). 



Med namnet Mal des Caderas betecknar man i Sydamerika en sjukdom hos 

 hästar, hvilken för den stora allmänheten i främsta rummet synes karaktäriserad 

 genom en förlamning i höfterna, och hvilken följaktligen i folkspråket fått ett mot- 

 svarande namn. Ehuru namnet icke kan sägas vara fullt adekvat, har det likväl 

 blifvit upptaget i den patologiska nomenklaturen och torde numera icke böra 

 ändras. 



Sjukdomen har länge varit känd i Sydamerika, och ganska noggranna beskrif- 

 ningar däröfver hafva för nära 50 år sedan blifvit publicerade i lokala tidningar 

 och tidskrifter, dock utan att väcka det vetenskapliga Europas uppmärksamhet. 

 Med anledning af de senare årens betydelsefulla upptäckter inom bakteriologien, 

 har man sökt och trott sig finna den sjukdomsalstrande bacillen, en åsikt som lik- 



') Proc af the Roy. Soc. Bd. GS. 1901. sid. 1G3. 



2 ) Voges. Zeitscbr. f. Hygiene und Infektionskrankh. Bd. 39. 1902. s. 323. 



