Om Trypanosoma-sjukdomarna. 



21 



Surra sj ukdomen. 



Orsak: Trypanosoma Evansi. Steel. 



Sedan urminnes tider har man i vissa distrikter i Hindostan med ofvanstående 

 namn betecknat en sjukdom hos hästar och andra husdjur, hvilken plägade upp- 

 träda med symtom af ett allvarsamt allmänlidande men utan utpräglade lokala rubb- 

 ningar vare sig före eller efter döden. 



Redan år 1880 gjordes sjukdomen till föremål för noggranna studier af den 

 engelske militärläkaren G. Evans, och i slutet af samma år kunde han inberätta 

 till den indiska regeringen, att han i blodet af de sjuka djuren funnit en liten tråd- 

 formig, lifligt rörlig organism, hvilken han betraktade såsom sjukdomens orsak. 

 Det är att märka, att Evans vid dessa arbeten icke hade någon kännedom om 

 Laveran's samtida upptäckt af malariaparasiten. Evans antog till en början, att 

 den funna organismen var en slags spirill, men sedan han fått kännedom om den 

 af Lewis beskrifna parasiten hos råttorna, insåg han släktskapen - mellan de funna 

 organismerna samt deras natur af animala flagellater. Evans ådagalade äfven, att 

 sjukdomen kunde genom blodöfverföriug meddelas åt hästar och hundar. 



Steel fann samma parasit hos mulåsnor och kunde inympa den på apor och 

 hundar. 



Den noggrannare beskrifningen af organismerna härstammar från Crookshank 

 Sedermera har sjukdomen bl if vit studerad af en mängd forskare såväl i europeiska 

 laboratorier som under härjande epizootier i transoceaniska länder. 



Surrasjukdornens geografiska utbredning är ganska ansenlig. I hela nordvästra 

 och nordöstra delen af engelska Indien förekommer den, i engelska Birma, Manipur, 

 Assam, i franska besittningarna i Indochina, Annarn, Tonkin, inom flera områden 

 af det kinesiska riket, inom holländska Indien, på Phillippinerna, Mauritius. Denna 

 sistnämnda ö, som uti frågan om malarians utbredning har lämnat ett så lärorikt 

 exempel, har äfven beträffande nu afhandlade parasitära djursjukdom presterat ett 

 motstycke. Denna ö hade förut försett sig med boskap från Madagascar, men sedan 

 kriget i Sydafrika och de därvarande truppernas förplägning absorberat exporten 

 från Madagascar sågo sig innevånarne på Mauritius nödsakade att importera djur 

 från Indien, och med dem följde Surrasjukdomen, som sedan år 1902 inedfört en 

 ytterligt stor dödlighet bland nötboskapen och andra husdjur på ön. 



Liksom fallet är med Nagana är Surrasjukdomen inokulabel på de flesta dägg- 

 djur; den naturliga infektionen däremot synes begränsad till hästsläktet, idisslarne, 

 kameldjuren, hunden. I sitt egentliga hemland är Surrasjukdomen aldrig utslock- 

 nad. Men den gifver dessutom tid efter annan upphof till utbredda och svårartade 

 epizootier. I de experimentella fallen har man observerat en inkubationstid af 4 till 

 13 dagar. Därefter inträder en temperaturstegring, beledsagad någon gång af ett 

 urticarieliknande utslag, vidare af blödningar under slemhinnorna, tårflöde, oederaer. 



*) Journal of the microsc. Soc. 1886. s. 17. 



