16 



Seved Ribbing. 



Samme forskare uttryckte också den uppfattningen, att infektionen på något sätt 

 underhölls genom närvaron af det större villebrådet. Bruce har först lyckats på 

 ett öfvertygande experimentellt sätt visa detta. Man kunde visserligen icke i de 

 fällda jaktdjurens blod mikroskopiskt framvisa parasiterna, men samma blod visade 

 sig vid inokulationen fullt virulent och gaf typisk trypanosomasjukdom. Hos alla de 

 på jakt dödade djuren förefanns icke detta fenomen. Hos bufflar, gnu, kudu och 

 andra antiloparter samt hos hyena iakttogs infektionen. Som de angripna djuren 

 icke syntes på något sätt sjuka eller afmagrade, måste man antaga, att infektionen 

 hos dem är mycket kronisk, samt att deras organismer under tidernas lopp erhållit 

 en viss anpassningsförmåga, som sätter dem i stånd att fördraga parasiternas när- 

 varo samt kanske äfven hålla deras utveckling inom vissa gränser. 



Genom otaliga försök är det bevisadt, att i naturen är den hufvudsakliga käl- 

 lan till infektion bett af flugor tillhörande släktet Glossina. Flugan suger blodet 

 från ett infekteradt djur och meddelar infektionen därefter åt det friska djur, af 

 hvars blod det sedermera söker mätta sig. 



För svenskar kan det ju hafva ett visst intresse att erfara, att det första exem- 

 plar af en Glossinaart, som fördes till Europa, var infångadt af Adam Afzelitjs un- 

 der en resa i Sierra Leona 1793 och att det ännu finnes i behåll å Berlins museum. 

 Vid denna tid hade ingen forskare någon aning om, hvilken stor plats dessa flug- 

 arter framdeles skulle komma att intaga i krönikorna om Afrikas utveckling och 

 kultur. Icke ens när Glossinasläktet bestämdes och dess karaktärer beskrefvos af 

 Westwood, kände man något om dess betydelse såsom förmedlare af sjukdomar 

 till människor och djur. Först genom Livingstone's ofvannämnda reseskildringar 

 blef dess betydelse i någon mån känd. Senare tiders mångsidiga forskningar hafva 

 ådagalagt, att icke blott Naganasjukdomen meddelas genom en art af dessa flugor, 

 utan att flera, ja nästan alla species af detta släkte kunna vid gynnsamma förhål- 

 landen öfverföra parasitära sjukdomar. 



Det närmare förloppet därvid har länge varit föremål för mångfaldiga under- 

 sökningar, men utan att någon fullt tillfredsställande förklaring vunnits. De äldre 

 experimentatorerna voro af den åsikten, att det parasithaltiga blodet från ett djur 

 omedelbart öfverfördes till nästa friska djur, som flugan angrep. Med minnet af 

 malariaparasiternas fortplantning och förökning i myggornas inre organer sökte man 

 länge efter någon liknande process inom tsetseflugorna men förgäfves. I ett arbete 

 publiceradt under innevarande år hafva Gray och Tulloch *) meddelat, att de fuu- 

 nit vissa Trypanosomaarter ansenligt förökas inom kroppskaviteterna hos Glossina 

 palpalis, men till några ytterligare rön i ämnet hade de då ej hunnit. 



Just nu i dessa dagar kommer från Robert Koch ett förutskickadt meddelande 

 öfver hvad han i ämnet utrönt under sin sista Afrikaresa 2 ). Koch har undersökt 

 ett betydligt antal tsetseflugor af olika arter såsom Glossina fusca, morsitans, pal- 

 lidipes, tachinoides ra. fl. Vid sina undersökningar iakttog han bland annat, att 



') Reports of the sleeping sickness commission. London 1905. S. 282. 

 2 ) Deutsche med. Wochenschrift. 1905. d. 23 nov. s. 1868. 



