48 



Anders Hennig. 



ansetts som slutmålet för en hydrografisk undersökning, som det slutliga uttrycket 

 i ett ord för de ur en hydrografisk undersökning framgångna resultaten. I dess 

 ställe skulle jag vilja för hvarje dräneringsområde sätta flera sådana afrinningskoeffici- 

 enter, en för hvarje af vattenårets olika perioder. Beträffande Sverige med dess i 

 norr och söder så olika klimatförhållanden blir det naturligtvis så godt som omöjligt 

 att genomföra en för alla vattendrag gemensam indelning af det hydrografiska äret, 

 åtminstone om man därmed afsåge att låta de olika perioderna börja och sluta med 

 samma månader. Under det t. ex. för sydliga delarna af Sverige maj månad, bl. a. 

 genom den redan då lifliga ämnesomsättningen hos växterna, måste räknas till af- 

 dunstningsperioden, ligger snötäcket kvar inom de norrländska elfvarnas käll- 

 områden ännu fram i sista hälften af samma maj månad. I stort sedt torde emel- 

 lertid den af mig föreslagna indelningen af vattenåret kunna genomföras, och då 

 det vid jämförelse emellan olika floder ej är fråga om absoluta tal utan endast om 

 relativa, sådana som ange förhållandet emellan nederbörd och afrinning, är det kanske 

 ej för djärft att hoppas, att vi i en framtid skola kunna direkt jämföra våra floders 

 afrinning, period med period, utan att behöfva tillgripa denna i många afseenden 

 missvisande utväg, afrinningskoefficienten för vattenåret såsom ett helt. 



Mera upplysande är naturligtvis ett afrinningsdiagram, konstrueradt i ett rut- 

 nät med rätvinkliga rutor på sätt här of van skildrades. Ett sådant afrinningsdia- 

 gram för Nissan är reproduceradt i fig. 19, strax här ofvan. 



Angående kurvans läge inom de gränser, här behandlade vattenårs nederbörds- 

 mängder ange, kan ej råda någon tvekan, då den, såsom af fig. 19 synes, kan dragas, 

 med afrinningskoefficienterna för de skilda åren ordnade tämligen symmetriskt. Att 

 dessa punkter ej sammanfalla med själfva kurvan, beror säkerligen på observations- 

 fel, och enär vattenståndsmätningarna i a. måste anses kunna ge säkrare resultat 

 än nederbördsmätningarna, antar jag afvikelserna bero därpå, att metoderna för 

 nederbördsmätningen ej arbeta med tillräcklig precision. Jag behöfver ej här 

 ingå på en detaljbeskrifning öfver, huru lokala inflytelser, såsom t. ex. mätarens 

 höjd öfver marken, dess plats i lä eller mera öppet för vindar, dess närhet till 

 höga träd o. s. v., starkt inverka på den uppmätta nederbördsmängdens storlek ; 

 jag hänvisar till de upplysande observationer, H. E. Hamberg meddelar i sitt ar- 

 bete öfver Skogarnas inflytande på Sveriges klimat, IV, Nederbörden ] ), och kan 

 också med stöd af dessa påstå, att de vanliga nederbördsmätningarna knappast 

 kunna betraktas såsom annat än approximationer. 



Såsom redan förut (sid. 43) anmärkts, blir förlustsiffran i följd af afdunstning, 

 i detta ords allmännare betydelse, relativt större för regnfattiga år än för regnrika. 

 Detta samma framgår med stor tydlighet af diagrammet i fig. 19, som visar, huru 

 t. ex. ett nederbördsår på 4ÜÜ mm. skulle ha en afrinning på 200, under det ett 

 år med dubbelt så stor nederbörd skulle ha en afrinning på 730 mm. 



) Bi dr. Sveriges ofrie. Statistik, Bih. Domänstyr. Beriitt. rörande Skogsväs. för 1895. 



