20 A. V. Bäcklund. 



ined H, H', K, K,... som elementar arbeten af de nämnda krafterna emellan 

 ionernas pulsationer och oscillationer. Om vid öfvergången emellan A och A' intet 

 värmeutbyte slcall ega rum emellan strömhedjän och omgifningen, så måste (obs. (30)) : 



alltså, när summeringarna utsträckas öfver alla a resp. b: 



eller, emedan 



strömintensiteten i kanalen 



> S J#<¥°) - i j w) + J ( F, - F ) = o, ■ 



eller, om ü, ü' , V, i '"v, !>', ~v", . . . äro vandringstalen för ionerna a, a', 

 a", ... b, b', b", ... då vi få h, h\ h" , . . . k, h' , /c", . . . häremot propor- 

 tionella, och med bruk af (35): 



(37) S VY 1 Iv®dpW _ S^«5» jm<f + iß (2 + 2 * ( V fl ) ( F fl , — F a j = 0. 



(Jfr härmed två afhandlingar af M. Planck: lieber die Erregung von Electricität 

 und Wärme in Electrolyten, Ueber die Potentialdifferenz zwischen zwei verdünnten 

 Lösungen binärer Electrolyte, i B. 39 och 40 (1890) af Annalen der Physik und 

 Chemie, Neue Folge). 



<y.h 



Men vår förutsättning om oföräuderligheten af — , etc, det var, om strömr 



ningens stationära beskaffenhet, innebär, att förhållandena — :-r, — : — , etc. behålla 



v v v v t 



samma värden i A och A', alltså att förhållandena ~üp:^ü'p, üp'~üq, etc. äro de 

 samma i A' soin i A och att således, emedan ~ü, etc. ha samma värden i 



båda lösningarne, att 



med andra ord, att 



V A! P'.V Q* 



Därmed erhåller (37) den enklare formen: 



JcmT U— F,_ fp. 



i \ ti rr -rr KTftJL U r , 



(37') A \ A=V a~ V a' = lTfr ]0 S 



