Lösningars magnetiska och optiska karakterer. 



27 



vända delar af samma yta *). Men hvarje kropp, som utsänder ljus eller värme, 

 har likartade magnetiska karakterer och får därmed på omgifningen ett motsvarande 

 inflytande. Detta gällde de magnetiska karaktererna. De termiska karaktererna 

 hos sol och jord äro af samma slag **). Och detsamma må bli fallet med andra 

 värmekällor, som därför gentemot en annan kropp presentera sig som i riktning 

 ditåt termiskt polariserade. I någon grad alltid kan en vanlig värmekällo därför 

 enligt föregående artikel verka deplacerande af en lösnings två molekulgebit i deras 

 förhållande till hvarandra, särskildt åstadkomma deplacering åt värmekällan till. 



21. Ett annat slag af förskjutning, än den senast nämnda, som var fram- 

 kallad af en förhanden varande ljus- eller värmekälla, och som bortgår, då denna 

 senare aflägsnas, kan tänkas frarnbrakt af de termiska strömmar i jorden, hvilkas 

 axlar äro parallella med axeln för jordens permanenta magnetism ***). En sådan 

 förskjutning kan tänkas framkallad hos kvartsen i flytande tillstånd vid dess bildning 

 inom jorden. Då samma förskjutning vid stelningen stannar kvar, blir det den 

 som föranleder, att polarisationsplanet för rätlinigt polariseradt ljus vrides åt ett 

 bestämdt håll, när ljuset infaller i gifven riktning. 



Om de två m olekulsy steinen i kvarts, som af nämnda orsak ha fått i en 

 bestämd riktning en fast förskjutning mot hvarandra, betecknas med A och J?, och 

 vi tänka oss därutanför i linie med förskjutningen, men på ömse sidor om kvarts- 

 stycket, två punkter a och b, samt att A sträcker sig öfver B åt a till, så skall B 

 sträcka sig lika mycket öfver A åt /; till. Och då nu mulekulerna i A äro motsatt 

 orienterade mot dem i _B, dock alla parallelt med aft-linien, så kommer kvartsstycket 

 att presentera sig lika i magnetiskt och i termiskt hänseende för a som för b. 



22. En elektrisk rörelse, som fortplantar sig till en kropp af den här antagna 

 sammansättningen af två motsatt orienterade molekulsystem, som fått en förskjut- 

 ning relativt hvarandra, verkar långt ifrån lika direkt på båda systemen. Om 

 t. ex. det blir fråga om verkan af en sådan elektrisk rörelse som ljus, som från 

 stället a, som betraktades i slutet af förra artikeln, fortplantas till där nämnda 

 kvartsstycke (A, B), så blir det A, som af ljuset aflicieras direkt, och B afficieras 

 endast genom Induktion från A. Om kvartsstycket omkastas eller om det är från 

 b som ljus insläppes, så är det i stället B, och ej A, som afficieras direkt. Men 

 på grund af A:s och B:s karakterer inbördes kommer då ljuset från a att för en 

 åskådare i b presentera sig på samma vis förändradt, som ljuset från b skall pré- 

 sentera sig förändradt för en åskådare i a. Härom närmare i art. 27. 



*) Bin. till K. Sv. Vet. Ak. Handl. B. 20, II, 1894 s. 3, 5 (art. 29), 20. 

 **) Bin. till K. Sv. Vet. Ak. Handl. B. 21, I, 1895 s. 11, 13, 16. 

 '**) Jfr. Bih. B. 20, 1, N. 2 s. 20 ocb Bih. B. 21, I, s. 11. 



