32 



A. V. Bäcklund. 



för den andra. Det blir två cirkulära strömningar, som skulle ha uppkommit af 

 en strömning på ytan z — O sådan som denna : 



(62) u = 2De M cos b 2 t, v = O, w = 0. 



Vi kunna tänka oss b x = 0 och få då för lineärt polariseradt ljus, som ej 

 ändrar intensitet, ekvationer af formen (62). Dylikt ljus alstrar således i J.-systeinet : 

 tvenne cirkulärt polariserade ljusrörelser, motsatt polariserade och fortplantande sig 



med olika hastigheter = — -f , — — . . Differensen ^— = — — mellan deras inverte- 

 ra a i o 2 



rade värden blefve 



4tt.4 2 " 2 + / '*° V 



men när b 1 = 0, b 2 > 0, så är 



1 r 2A 2 



1 l/ gVjj I /I 9 7 9 2 i ^ i,. 



Alltså, Cj och c 2 olika. Endast om 7c = 0, blir c l — 0, och därmed äfven a\ — 

 = a —Q. Eljest a\ och olika. När icke 1c försvinner, men K= 0, så blir 

 c 1 = c 2 och flj ==«'„, d x = d n . Att man måste för a 2 och a' s ' bruka deras negativa 

 värden, när rörelsen fortplantas utmed positiva Z-axelu, såsom fallet blir, när ljuset 



(62) infaller i denna riktning, är tydligt af formen för argumenten för sinus- och 

 cosinusfunktionerna i (60) och (61). Men däraf följer sedan, att för c l och c 2 skola 

 brukas endast deras negativa värden, och därmed äfvenså, att a'[ och a\ skola 

 vara negativa. 



26. När li = 0, blir det lättast att öfverse de inträdande förhållandena. Rät- 

 linigt polariseradt ljus (62) med b 1 = 0 fortplantas då genom A i form af cirkulärt 

 polariseradt ljus af -två slag, det ena med vridning af polarisatinnsplanet åt venster 

 det är ljuset (60) : 



(63) u = D cos [d t z 4- b 2 t), v = B sin [a\z 4- b ä t), tv — 0, 



det andra vridande polarisationsplanet i motsatt led, det är ljuset (61): 



(64) u — D cos [d[z 4- bj), v = — D sin (a/ 4" b 2 t), w = 0. 

 Emedan d 2 och a' 2 ' äro olika, nämligen 



komma dessa två ljusrörelser att fortplanta sig med olika hastigheter och skola 



