34 A. V. Bäcklund. 



riktning för sin cirkulation soin gäller för (63), men fortplantande sig hvar särskild 

 med hastigbeten Vi erhålla därmed af (63) dels strömmar i L', som fort- 



planta sig med hastigheten — — längs den för L och L' gemensamma axeln, och 

 dels sådana strömmar, som fortplanta sig i samma riktning i L' med hastigheten 

 — -4, , alla kretsande i samma riktning, nämligen i samma riktning som strömmen 



(63). Af de samtidigt med (63) förhandenvarande strömmarne (64) i L induceras i 

 L' strömmar, likriktade med (64) och alltså kretsande motsatt mot de förra, som 

 härrörde från (63), men med samma fortplantningsriktningar och fortplantuings- 

 hastigheter som dessa och därmed neutraliserande dem. Därför skola vi nu icke 

 finna i L några Jcretsformiga ljusrörelser fortgående i samma riktning som de förut- 

 nämnda i L. Därför, äfven om L' täcker L nedantill genom en utviken kant, kan 

 L' icke neutralisera eller återställa den vridning af ljusets polarisationsplau, som 

 ljusrörelsen i L vid sitt utträde därifrån (enligt slutet af förra artikeln) 

 skall förete. 



28. Antag nu, att en kropp föreligger, som är så sammansatt som en af de 

 i början betraktade lösningarne, d. v. s. består af två molekulsystem A och B, 

 båda bildade af molekuler af samma slag och orienterade, visserligen lika i samma 

 system, men motsatt mot hvarandra i båda systemen, och antag vidare, att A- 

 systemet erhållit en förskjutning gentemot S-systemet parallellt med molekulaxlarne, 

 så skall kroppen i det fall, att den har fast form, blifva af samma beskaffenhet 

 som kvartsen är enligt den i art. 21 gifna förklaringen. Och allteftersom A:s 

 molekuler (ab) ha sina elektriska strömmar kretsande åt höger, från a sedt, eller 

 åt venster, — och .Bmolekulerna förhålla sig i hvarje fall på precis samma sätt, 

 ha endast «6-riktningen motsatt mot J.-molekulernas, — så är kvartsen af det höger- 

 eller venstervridande slaget, hvilket skall framgå omedelbart af det följande. (Obs., 

 x antages här vara negativt för dessa genomskinliga kroppar). 



I den antagna kroppen äro A och B förenade likt två gallerverk, som oändligt 

 tätt ingripa i hvarandra. Om rätlinigt polariseradt ljus (62) (med b i = 0) infaller 

 på kroppen i riktningen för A:s molekulers axlar, och alltså parallellt med för- 

 skjutningen mellan A och B, samt A:s förskjutning är riktad mot ljuskällan, så 

 kommer A att skydda B för direkt inverkan af ljuset (62). Det inre af A och B 

 är mest likt en samling af upptill hvarandra ställda och med hvarandra blandade 

 stafvar, och då framgår af föregående artikel, att den i A af (62) uppväckta ljus- 

 rörelsen icke föranleder något ljus af motsvarande styrka i så mycket af B, som 

 finnes tillsammans med A, utan endast i den oändligt lilla del af B, som skjuter 

 ut nedanför A. Då kroppen (A, B) har fast form, så måste, uär den helt omkastas, 

 A och B växla både ställning och karakter gentemot ljuskällan, så att därför den 

 ljusrörelse, som (62) uppväcker i kroppen, blir i alla afseenden densamma som 



