Om några föreningar mellan etyltioglykolsyra och kuprosalter, 



5 



turen sänkes mycket långsamt till rumstemperatur. Efter ett à två dygn avsugas 

 de avskilda kristallerna hårt och befrias genom upprepad prässning mellan tiltrer- 

 papper från vidhängande moderlut, varefter de torkas i vakuumexsiccator över kali. 

 Utbyte omkr. 2.5 ggr den använda kopparklorurens vikt. 



Föreningen bildar färglösa, platta prismer, som smälta något oskarpt vid 

 57 0 — 59 °. I torr luft oxideras den ganska långsamt, dock vida hastigare än mot- 

 svarande bromid (se sid. 11). I helt litet vatten löses föreningen klart, vid utspäd- 

 ning grumlas lösningen av kopparklorur. På liknande sätt förhåller den sig gent 

 emot alkohol; vid upphettning av en måttligt koncentrerad klar alkohollösning ut- 

 faller kopparklorur, men löses åter, åtminstone delvis, vid avkylning. Samma för- 

 hållande kan även iakttagas hos föreningens lösning i aceton. I dessa lösningar 

 inställer sig tydligen ett jämnviktstillstånd mellan etyltioglykolsyra, kopparklorur, 

 föreningen CuCl, 2C 2 H..SCH 2 C0 2 H och åtminstone en förening med mindre än 2 

 mol. C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H på lCuCl l ). Med stigande temperatur ökas föreningarnas 

 dissociation i CuCl och C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H. Eter och isättika sönderdela föreningen 

 genast, benzol långsammare. Med konc. svavelsyra utvecklas klorväte hastigt redan 

 vid rumstemperatur (se vidare sid. 9). Vid upphettning sönderfaller substansen 

 lätt i kopparklorur och etyltioglykolsyra: 0.2287 gr. lämnade 0.0667 gr. CuCl, ber. 

 0.0668 gr. ; redan å vattenbad sker denna sönderdelning, fastän ganska långsamt. 



En approximativ bestämning av kopparklorurs löslighet i etyltioglykolsyra vid 

 rumstemperatur, utförd å moderluten från ovan beskrivna förenings utkristallisering, 

 gav följande resultat: 2.08 gr. lösning lämnade 0.131 gr. Cu; alltså lösa 100 gr. 

 etyltioglykolsyra 11 gr. CuCl. Naturligtvis gör denna bestämning ej anspråk på 

 större noggrannhet. 



På grund av föreningens relativt ringa beständighet kan för fastställande av 

 dess molekylvikt ingen annan metod ifrågakomma än bestämning av fryspunkts- 

 depressionen hos dess lösningar i etyltioglykolsyra. Då denna syra är ytterst hy- 

 groskopisk och dess fryspunkt ligger tämligen lågt ( — 8.7 2 )), användes följande an- 

 ordning: Eu Bec k m an n apparat med elektromagnetisk omrörare och luftmantel 



! ) Ur vattenlösningen kan föreningen Cu 2 Cl 2; C,H 5 SCH. 2 CO.,H, H,0 isoleras (se nedan). Det har 

 ej lyckats att ur alkohol- eller acetonlösningen isolera någon motsvarande förening. 

 2 ) Ber. d. deutsch. Chem. Ges. 40, 2588 (1907). 



Analyser : 



1. 



2. 



0.5046 gr. av föreningen lämnade 0.0939 gr. Cu. 

 0.2370 gr. substans gav 0.0995 gr. AgCl. 



Cu 

 Cl 



S 



0.2171 gr. substans gav 0.2991 gr. BaS0 4 . 



Ber. för CuCl, 2C,H,SCH.,CO,H = 339 3 Funnet 

 18.74% 18 61% 



10 45 » 10.38 » 



18.90 » 18.92 » 



