8 



Ludwig Ramberg. 



klorur 135 (för kopparbromur däremot 139!) och i etylsulfid för kopparklorur 141, 

 för kopparbromur 220, alltså värden, som betydligt överstiga de mot formlerna 

 CuCl och CuBr svarande (99 resp. 143) 1 ). I allmänhet stiger även i dessa fall mo- 

 lekylvikten med lösningens koncentration. Om man antager, att kopparkloruren. i 

 etyltioglykolsyrelösningen finns i form av en bestämd kemisk förening med lös- 

 ningsmedlet, måste detta även antagas vara fallet såväl i pyridin- och kinolin- 

 som i metyl- och etylsulfidlösningarna. 



2. Ou 2 01 2 , C 2 H 5 SCH 2 COOH, H 2 0. 



Om etyltioglykolsyra, utspädd med en ungefär lika stor volym vatten, kokas 

 med kopparklorur, så länge denna löses, så avsätter den filtrerade lösningen vid 

 avsvalning färglösa, glänsande, platta prismer eller nålar, vilkas sammansättning, 

 såsom nedan anförda analyser visa, svarar mot ovanstående formel. Kristallerna 

 avsugas, tvättas hastigt först med etyltioglykolsyrehaltigt vatten, därpå med rent 

 vatten, slutligen med litet aceton, varefter de torkas i vakuumexsiccator. Moder- 

 1 nten kan efter tillsats av litet etyltioglykolsyra användas för framställning av en 

 ny portion av föreningen. 5 gr. syra -f- 5 ccm. vatten lösa 3.8 — 4* gr. CuCl, och 

 man får ett utbyte av omkr. 2.7 gr. kristaller. 



Analyser: 

 1. 0.2731 gr. gav 0.1031 gr. Cu. 



2 . 0.2480 gr. lämnade 0.2115 gr. AgCl ocb 0.1720 gr. BaS0 4 . 



Ber. för Cu 2 Cl 2 , C 2 H 5 SCH.,CO,H, H,0 = 336.3 Funnet 



Cll 37.83 % 37.86 °/o 



Cl 21.09 » 21.09 » 



S 9.54 » 9.52 » 



I torr luft oxideras denna förening vida långsammare än den förut beskrivna; 

 ännu efter flera månaders förvaring i exsiccator äro kristallerna fullkomligt färg- 

 lösa. I fuktig luft mörkna de däremot hastigt. Vid upphettning sönderdelas de 

 utan att smälta. Av vatten, alkohol och aceton angripes föreningen endast långsamt 

 vid vanlig temperatur, hastigare vid upphettning, varvid kopparklorur avskiljes. 

 Genom tillsats av etyltioglykolsyra och uppvärmning kan man få en klar vatten- 

 lösning (i denna finns naturligtvis till stor del föreningen CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H). 

 Denna lösning fälles ej av bromkalium, men väl av jodkalium, varom mera längre 

 fram (sid. 13). Rodankalium fäller genast kopparrodanur, natronhydrat i överskott 

 och silvernitrat fälla ävenledes omedelbart kopparoxidul, resp. klorsilver. Ur an- 

 förda reaktioner framgår, att kopparklorurens föreningar med etyltioglykolsyra ej 

 äro synnerligen starkt komplexa. Konc. svavelsyra utvecklar redan vid rumstem- 

 peratur klorväte. Se härom vidare nedan (sid. 9). 



') Werner, Zeitschr. f. anorg. Ch. 15, 1 (1897). 



