1(1 



Ludwig Ramberg. 



ytan i den för kolsyreutvecklingen använda Kipp-apparaten hölls å tillnärmelsevis 

 konstant nivå (på omkr. + 3 mm. när). På bestämda tider utbyttes den bägare, i 

 vilken röret C utmynnade, hastigt mot. en annan, vätskan neutraliserades noga med 



klorfri natronlut, och klorhalten bestämdes genom titrering enl. Mohr med 



10 



silvernitratlösning. Om hela klorhalten avgavs, skulle alltså vid båda föreningarna 

 förbrukas inalles 10.00 ccm. silvernitrat. Resultatet återgives i följande tabeller, 

 varjämte det grafiskt representeras av kurvorna i Fig. 2, där abscissan anger tiden 

 i timmar, ordinatan millimol avgivet klorväte. 



A. CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H. 



B. Cu 



2 C1 2 , C 2 H-SCH 2 C0 2 H, H 2 0. 



i timmar ccm. — AgNO, 

 10 ° 3 



Summa d:o 



Tid i timmar ccm. ~ AgNO, 

 10 3 



Summa d:o 



0.5 7.43 



7.43 



0.5 



2.02 



2.02 



1.0 0.82 



«.25 



1.0 



0.28 



2.30 



1.5 0.37 



8.62 



1.5 



0.12 



2.42 



2.0 0.27 



8.89 



2.0 



0.07 



2.49 



10.0 1.13 



10 02 



5.5 



22.0 



0.17 

 0.15 



2.66 

 2.81 



Vid ett på samma sätt utfört försök med CuCl förbrukades efter 5.6 timmar- 

 blott 0.08 ccm. silverlösning. 



Fig. 2. 











Millimol HCl 









/ 



/ 









Tid itimmar 









Don övre kurvan hänför sig till 1 millimol CuCl, 2C 2 H,SCH 2 C0 2 H, 

 den nedre till l /s millimol Ca 2 Cl 2 , C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H, H 2 0. 



En blick på ovanstående ta- 

 beller och kurvor visar, att under 



det att föreningen 

 CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H efter 2 tr. 

 avgivit 9 /io och efter 16 timmar 

 hela klorhalten, har föreningen 

 Cu 2 Cl 2 , C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H, H 2 0 

 efter 2 tr. blott förlorat l /i av 

 sin klorhalt, varefter klorväte- 

 utvecklingen så gott som avstan- 

 nar. Den närmast till hands 

 liggande förklaringen på sist- 

 nämnda förenings förhållande 

 är att den vid beröring med 



svavelsyran sönderfaller i vatten, kopparklornr och CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H enligt 

 formeln 2(Cu 2 Cl 2 , C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H, H 2 0) = 2H 2 0 -f 3CuCl + CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H, 

 varefter CuCl, 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H reagerar med svavelsyran under klorväteutveckling, 

 under det att CuCl ej (eller blott ytterst långsamt) angripes. Vid reaktionen mellan 

 svavelsyra och CuCl, 2C 2 H.SCH 2 C0 2 H bildas säkerligen en förening mellan kupro- 

 sulfat och etyltioglykolsyra, men det har hittills ej lyckats att isolera detta ämne. 



