12 



Ludwig Bamberg. 



Kloriden och bromiden torde vara isoinorfa, ty de utlösa ömsesidigt kristalli- 

 sation i varandras övermättade lösningar i etyltioglykolsyra. Vinkelmätningar hava 

 ej utförts, dels på grund av kloridens relativt stora obeständighet i luften, dels på 

 grund av svårigheten att erhålla kristallindivider med väl reflekterande ytor. 



I avsikt att söka erhålla en förening med annat förhållande mellan kompo- 

 nenterna CuBr och HC0 2 CH 2 SC 2 Hg kokades en lösning av 5 gr. etyltioglykolsyra i 

 20 ccm. toluol i en med återloppskylare försedd kolv under Vä timme med över- 

 skott av kopparbromur. Den filtrerade lösningen avsatte småningom en mängd 

 fina, hopgyttrade nålar (2.6 gr.). Dessa visade sig vid analys innehålla 16.4 °/o Gu 

 och 20.5 % Br och utgjordes alltså av den ovan beskrivna föreningen. De smälte 

 vid 77°- 78°. 



2. Ou 2 Br 2 , O s H,SOH s OOOH, H 2 0. 



För framställning av denna förening löser man 4 gr. etyltioglykolsyra och 6 

 gr. kopparbromur i 20 ccm. kokande, c:a 2-n brom vätesyra. Den svagt gula lös- 

 ningen avsätter småningom väl utbildade kristaller. Om man ej ympar, kan det 

 emellertid dröja flera dagar, innan spontan kristallisation inträder. Kristallerna av- 

 sugas, tvättas med litet 2-n brom vätesyra, prässas mellan filtrerpapper och torkas i 

 vakuumexsiccator över kali. Utbyte något växlande, 2 ä 3 gr., bättre ju lägre 

 rummets temperatur är. 



Analyser: 



1. 0.3969 gr. substans gav 0.1188 gr. Cu. 



2. 0.2184 gr. substans lämnade 0.1937 gr. AgBr ocli 0.1215 gr. BaSO r 



Ber. för Cn,ßr 2 , C 2 H.SCH 2 C0 2 H, H,0 = 425.3 Funnet 

 Gu 29.91 % 29.93 % 



Br 37.60 » 37.74 » 



S 7.54 » 7.64 » 



Föreningen uppträder vanligen som stora (stundom centimeterlånga), färglösa, 

 glänsande, ytterst väl utbildade tavlor eller korta prisiner. Stundom fås dock 

 mera långsträckta prismer eller t. o. m. fina nålar. Sönderdelas vid upphett- 

 ning utan att smälta. Av vatten, alkohol, eter, aceton m. fl. vätskor sönderdelas 

 den betydligt hastigare än motsvarande klorid. Den torde f. ö. vara isomorf med 

 denna, ty de båda föreningarna utlösa ömsesidigt kristallisation i varandras över- 

 mättade lösningar. I torr luft oxideras den långsamt. 



