14 



Ludwig Ramberg. 



Lösningsmedlets vikt: 18.08 gr. 



gr. löst sbst. 

 0 



fryspunkt 

 1.153° ' 

 1.046° 



depression 



molekylvikt 



0.212 



0.107' 

 0.222 1 



,0 



599 

 582 



0.427 



0.931 



o 



Molekylvikten närmar sig alltså till det mot formeln Cu 2 J 2 , 2C 2 H 5 SCH 2 C0 2 H 

 svarande värdet 621.4. Att lägre och med stigande koncentration avtagande värden 

 erhållits, torde bero därpå, att, såsom ovan nämnts, föreningen löser sig mycket 

 långsamt i etyltioglykolsyra, vadan bestämningarnas utförande tog en tid av nära 

 tre timmar. Nu visade det sig, att den ytterst hygroskopiska etyltioglykolsyran 

 trots all försiktighet långsamt upptog fuktighet ur luften vid förvaring i den för 

 molekylviktsbestämningarna använda apparaten, så att dess fryspunkt småningom 

 sjönk. De i ovan anförda tabell anförda depressionerna äro på grund härav för 

 stora. Genom att anbringa korrektioner för fryspunktens sjunkande, vunna genom 

 ett blint försök under samma förhållanden och under lika lång tid som ovan an- 

 förda bestämningar, skulle värden omkr. 630 hava erhållits (korrektioner av denna 

 art äro naturligtvis alltid något osäkra). I motsats till kopparklorur visar alltså 

 kopparjodur i etyltioglykolsyrelösning en mot den fördubblade formeln Cu 2 J 2 sva- 

 rande molekylvikt. — Även vid några andra komplexa kuproföreningar har det 

 visat sig, att tendensen till polymerisering är större hos additionsderivat av CuJ 

 än hos sådana av CuBr och CuGl. Så fann t. ex. A. Arbusow x ) i kloroformlösning 

 för föreningen CuCI, P(0CH 8 ) S molekylvikten 374 (ber. 223), för CuBr, P(OCH s ) 3 

 576 (ber. 268) och för CuJ, P(OC 2 H 5 ) 3 i benzollösning molekylvikten 1088 

 (ber. 357). 



Föreningen Cu 2 J 2 , 2C 2 H.SCH 2 C0 2 H bildar små färglösa, glänsande prismer, 

 stundom nästan mikroskopiska, stundom av några millimeters längd. Vid hastig 

 upphettning till omkr. 100° mjukna de, utan att egentligen smälta; samtidigt börja 

 de sönderfalla i komponenterna CuJ och HC0 2 CH 2 SC 2 H.. Oxideras knappast i 

 luften. Av kallt vatten angripes föreningen långsamt, vid upphettning avskiljes 

 kopparjodur. Aceton, alkohol och eter sönderdela nästan ögonblickligt redan vid 

 rumstemperatur. Benzol angriper långsamt vid vanlig temperatur, hastigt vid upp- 

 värmning. 



Någon annan förening mellan kopparjodur och etyltioglykolsyra än den nu 

 beskrivna har jag ej lyckats framställa, trots mångfaldig variation av försöks- 

 betingelserna. 



1 ) Journ. russ. phys.-chem. Ges. 38, 293. — Förf. har ej haft tillgång till originalet, utan 

 citerar efter Chem. Centralbl. 1906, II, 750. 



