Cliasinop«kalkeii ocli Triiinfleusykiffern i Skåne. 



Sularpsfältet. 



Typisk orthisskiffer bildar liär ett sammanliängande parti, som längs bäck- 

 fâraii kan med större eller mindre afbrott följas från lokal E13, belägen 325 m. 



0 om qvarnen, till ElO, 75 m. V om samma qvarn. Cirka 200 m. NV om qvar- 

 nen träffas, vid ES9, orlhisskiffern närstående chasmopslager, mjuka skiffrar, hvilka 

 längre mot O (vid E ,98) komma i direkt beröring med den i bäckfåran observe- 

 rade orthisskiffcrn. Det är sålunda omkring ^ j kilometer, som ortbisskiffern eller 

 denna närstående bildningar nästan oafbrntet kunna följas inom Sularpfältet. 

 Å enstaka punkter träffas dessutom ortbisskiffer vid E33 i SV ocb vid E34 i 

 SSV om qvarnen, på 100 à 150 meters afstånd från densamma. Eburuväl sam- 

 band mellan dessa ocb öfriga förekomster ej direkt kunnat iakttagas, föreligger in- 

 gen anledning att betvifla, att äfven de tillhöra det sannnanbängande fältet. 



Den lokal, El3, der Linnarsson och Tullberg trott sig kunna iakttaga or- 

 thisskifferns förhållande till skiffern med Dicranograptus C//«;;«)??' Ca rr. ^j, bief i för- 

 sta hand föremål för mina undersökningar. Härvid visade det sig snart, att lag- 

 ringsförhållandena af Linnarsson och Tullberg blifvit fullständigt missuppfattade. 

 Moberg drager, som nämdt, i vägvisaren -) Linnarssons och Tullbergs tolkning i 

 tvifvelsraål, i det han säger: »med dessa öfverensstämma ej i allo mina egna iakt- 

 tagelser derstädes», och har senare i Fältklubben muutligen framhållit, att en för- 

 kastning bär finnes mellan de båda skiffrarne. 



Af mig ha nu här upptagits tvenne proßler; den ena sträcker sig, från loka- 

 lens vestra ända räknadt, 12 m. längs kontaktzonen mellan orthiskiffern och 

 Ciinganiskiffern, den andra är belägen 4 m. längre mot (). 



Längs hela den vcsti-a profilen anstår Clinganiskift'er utmed bäcken, i nivå 

 med eller obetydligt öfver dennes yta och stupande c:a 5*^' i SV, under det att or- 

 tbisskiffern bildar bergväggen i profilens fond. I profilens östligaste del uppträ- 

 der Ciinganiskiffern som en smal c:a 1,,5 m. hög vägg, kvarstående utanför (N om) 

 sjelfva förkastningszonen, som öfverallt visade sig vara en af hvit, fet, plastisk lera 

 fyld förkastningsspricka. Närmast denna var Ciinganiskiffern i olika rigtningar 

 genomsatt af slintytor. 



Förkastningsplanet gick i N 80'^ V och dess stupning tycktes vara 50" — HO" 



1 S 10" V. Förkastningssprickan, hvars vidd vexlade mellan 30 och 60 cm., var 

 till 20, resp. 30 cm. närmast Ciinganiskiffern fyld med svart söndersmulad skiffer. 

 Närmast ortbisskiffern fyldes sprickan till vexlande tjocklek af en hvitgrå, fet, 



') I det följande kallas denna zon tor korthets skull Clinganishiffer. 

 -) MoBEKG: Geol. vägvisare inom Fogelsångstr. Not lås. 15. 



