16 



E. Olin. 



trädgårdshörn. I kontaktzoiien, som är 10 n:. bred, anträffas större och mindre 

 skifferblock, inbäddade i en brunsvart plastisk lera. I dessa block, i synnerhet i 

 dem, som finnas närmast orthisskiffern, antrâtïades bl. a. CJlmacographis rugosus Tullb., 

 Climacogrctptus coelatiis Lapw. samt ett par LiiignJa arter, allt fossil, som också finnas 

 i Clinganiskiffern vid lokal E13. 



Längre mot O, bortoin kontaktzonen, anstå på en sträcka af ett par tiotal m. 

 öfver allt i bäckens botten nästan vertikala eller mot NNV starkt stupande skikt af 

 geminusskiffer (lokal F3). 



Orthisskiffern kan vid lokal Fil följas från kontaktzonen, der den stupar 25° 

 mot V, vesterut utan afbrott 25 m., hvarunder lagerställningen ganska betydligt 

 förändras, så att den i partiets midt stupar 45 mot N, något längre mot V en- 

 dast 10 mot N och vestligast 10" — 15" mot NNO. Skiffern, som sålunda i stort 

 sedt bildar en mot N öppen skål, är i allmänhet en typisk (svart, flinthård) orthis- 

 skiffer, men antager längst mot V en allt ljusare färg och blir slutligen nästan helt 

 hvit. Denna skifferns affärgniug torde med all sannolikhet vara en följd af kon- 

 takt med en här förefintlig å kartan utsatt diabasgång. 



TöRNQüiST har redan 1865 ^) uttalat en förmodan, att en diabasgång här skulle 

 framgå, i det han säger »en rubbning af lagrens läge synes här ha egt rum för- 

 orsakad af en u()pskjutande trappmassa. Någon sådan är visserligen ej synlig vid 

 sjelfva bäcken, men ej långt S om Sandby qvarn är en trappgång blottad vid di- 

 kesgräfning» 



Kontakten mellan orthisskiffern och en bäcken tvärande diabasgång anträffa- 

 des IUI 17 m. (3 om förutnämda trädgårdshörn. Diabasgången kan i södra bäck- 

 brinken följas på en sträcka af 23 m. Dess riktning synes gå i NV — SO, hvadan 

 den antagligen är fortsättning på den vid Räftea anträffade diabasgången (se loka- 

 lerna B 3, 4 och 5 å kartan till Mobergs »Geol Vägvisare inom Kogelsångstr. »). 

 Bergarten är i allmänhet mycket starkt vittrad^ i synnerhet i de högre belägna 

 delarna. 



Gången upphör 5 m. V om trädgårdshörnet, hvarest åter orthisskiffer vidta- 

 ger, äfven här genom kontakten hvitbräud. Den stupar svagt mot ONO. En pro- 

 fil genomarbetades här V om invid diabasen, hvarvid dock ej anträffades andra 

 fossil än Orthis aiyenfea His. och Beyricliia costata Lines. Ett 20 cm. mäktigt la- 

 ger af lättklufven, ljus kiselskiffer utan spår af fossil är här iulagradt i den flint- 

 hårda orthisskiffern. Vid en något vestligare observationspunkt, 8 m. från diabas- 

 gången, stupade orthisskiffern 15° — 20° mot NO. Längre mot V anstår på en sträcka 

 af 30 m. vanlig svart orthisskiffer tillgänglig på flera ställen, hvarefter fast klyft ej 

 kunde anträffas förr än c:a 40 ra. V om qvarneu. 



Det var der, ä lokalen F 2, som Linnarsson 1874 anträffade en lös grågrön 

 skiffer med LicJias loxalus M'Coy samt strax V derom »en svart, hård, tenjligen 



^) Töenquist: Geol. iaktt. öfver Fågelsångstr. undersilur. lager, s. 6. 



-) Enligt Moberg (Geol. vägvisare inom Fogelsåugstr., 24) afses möjligen hiirmcd Fältklub- 

 bens lokal F 8. 



