Oliasmopskalkeu och Trinucleu.sskift'erii i Skåne. 



23 



Kyrkbacken är ett helt obetydligt vattendrag, som under eu ganska laug sträcka 

 rinner mot NV längs med jeruvägen, hvarefter det något SO om kyrkan viker ut 

 från jeruvägen och går S om kyrkan, för att V om denna förena sig med den s. k. 

 qvarnbäckeu, som derpå, rinnande norrut, nära Forestad faller ut i Rönneå. 



Då man utgående från kyrkan följer bäcken mot SO, träffas 



a) (se kartskissen) fast klyft först halfvägs bort mot (eller c:a 160 m. från) 

 det ställe, der bäcken viker ut från jeruvägen. De lager, som här anträffas och 

 som för öfrigt äro de äldsta fossilförande lager man finner vid kyrkbäcken, till- 

 höra geminusskiffern. Denna, som stupar 40 i S 10*^ O, innehåller i sin undre 

 del utom Didi/mof/raptus geminus His. äfven Climacorjraphis sp. och Orhicula sp. 

 Den kan följas c:a 60 m. mot SO något förbi en krök, som bäcken här bildar. I 

 öfre delen äv skiffern ganska rik på fossil; bland andra ha här anträffats Rohergia 

 microphthalma Lines, s})- och pygidier af en annan något större trilobitart, som ännu 

 ej kunnat närmare bestämmas; vidare fuuuos här Primitia strangulata Salt. i stor 

 mängd samt följande graptoliter: Climacof/rapfus Scharenbny/i Lapw., Diplograptus 

 teretiusculus His., Glossograptus sp. (möjligen Rincksi Hopk.), Dicellographis moffa- 

 tensis Baer., DieeUograptiis sextans Hall samt Corynoides calindaris Nichols. 



Fortsättande från nämda ställe vidare mot SO träffar man på en sträcka af 

 110 m. ej fast klyft, men väl här och hvar ganska rikligt med lösa block af hård 

 nästan kiselartad kalksten. — Först sedan man passerat 30 m. förbi det ställe der 

 bäcken når fram till jeruvägen träffas vid 



h) åter fast klyft i bäckens botten. Här finner man ett 20 — 30 cm, mägtigt 

 fossilrikt hårdt kalkhaltigt skifferband, öfverlagradt af en några decimeter mägtig, 

 temligen lös fossiltom skitfer. I det hårda skitferbandet anträffades PItacops eiiccntra 

 Ang. temligen rikligt samt dessutom i vissa skikt ymnigt en liten gastropod [Turbo?). 

 Förekomsten af såväl Ph. eucentra Ang. som denna gastropod liksom faunan i öfrigt 

 tyda på, att detta kalkband är af samma ålder som skiffrarne i mergeltägten O om 

 kyrkbäcken (Tullbergs lokal 5) och vid diabasgången öster om vägen mot Ask 

 (Tullbergs lokal 9). Då sålunda nämda skifferlager säkerhgen står brachiopod- 

 skiffern nära, synes mig i betraktande af den stora åldersskilnadeu mellan denna 

 och den i NV anstående geminusskiffern ganska troligt, att en förkastning framgår 

 någonstädes emellan dem båda. SO härifrån träffas temhgen snart (redan efter 

 22 m.) fast klyft af en chasmopslagreu tillhörande bergart, hvars skikt stupa mot SSV. 

 På grund häraf måste säkerligen en förkastning skilja skifferbandet b äfven från 

 dessa mot SO närmast anstående lager, hvadan vi här efter mitt förmenande endast 

 ha att göra med ett väldigt block, ehuruväl lagerställniugen, temligen likartad med 

 de i SO angränsande skiktens, vid första påseendet ger det intryck, att lagret b 

 skulle utgöra liggandet i en sammanhängande lagerserie. 



c) Som nämdt anstår 22 m. längre mot SO fast klyft, fortfarande med syd- 

 sydvestlig stupning (här 35*^ i S 15 V), hvilkeu stupning sedan bibehålles genom 

 hela profilen. Man har här flera tjocka band af en ganska ljus, hård och splittrig, 

 fossilrik kalksten, skilda af nästan hvita mjuka fossiltomma skiffrar. Denna bild- 



