24 



E. Oliii. 



ning fortsätter pâ en sträcka af 16 m. och afslutas uppåt af ett mera vittradt kalk- 

 band, mycket rikt på illa bevarade fossilfragment. Kalkbauden åtföljas ofta af 

 hvita lerräuder, liknande dem, som så ofta inom Fogelsångsområdet påträffas i sam- 

 baud med orthisskiffern. I kalkbanden förekomma bland andra följande arter: 

 Phacops macroura Sjögk., Remopleurides sexlineatus Ang,, Calymme äilatata Tullb., 

 PhilUpsia parabola Barr., Ptychopyge gJabrata Ang., Ampyx rostratus Saks, Climaco- 

 graptus Scharenbergi Lapw. och Biplograptus pristis His, 



ä) Vidare mot SO följa på en längd af 10 m. svarta lättklufna skiffrar med 

 väl bevarade graptoliter, hufvudsakligast Diplograptus pristis His,, och i svafvelkis 

 omvaudlade spongienålar. 



Detta lager synes mig lämpligen kunna betecknas som gränslager raellau 

 chasraops- och triuucleuslagren. 



Som af förestående beskrifning framgår, äro kyrkbäckeus chasmopslager i petro- 

 grafiskt hänseende karakteriserade genom sina många, delvis ganska mägtiga samt 

 af fossiltomma nästan hvita skiffrar inellanlagrade kalkband, som ofta ha ett öfver- 

 drag af hvit plastisk lera. Hvad de härvarande chasmopslagrens fauna beträffar, fin- 

 ner man följande för den egendomliga trilobiter: Remopleuridev sexlineatus Ang. (i 

 triuucleuslagren ersatt af R. radians Barr,), Calymene dilatata Tullb,, Ftychopyge 

 gJabrata Ang. och Ampyx rostratus Sars (i triuucleuslagren ersatt af Ampyx Port- 

 locJci Barr.). 



e i) Ofvanpå det svafvelkisförande gränslagret följa i kyrkbäcken 21 sträck- 

 meter hårda mörkgrå fossilfattiga skiffrar med alglika teckningar. I den öfre hälf- 

 tens understa del märkas tvenne band af hård grå kalksten, af hvilka det undre är 

 temligen fattigt, det öfre deremot rikt på fossil. Faunan visar en i ögonen fallande 

 olikhet med den, som träffats i de underliggande chasmopslagren. Sålunda upp- 

 träda först i dessa lager, hvilka vi räkna som trinucleusskifferns bottenlager, föl- 

 jande arter: Phacops recurra Links., Dindymene venusta n. sp , Asaphus ingens B aub,., 

 Symphysurus superstes n: sp., Illaenus Angelini Holm, Illaenus megalophthalmus Lines., 

 Trinucleus Buchiandi Barr., Tr. cerioides Ang. och Ampyx PortlocJci Barr. Att det 

 oaktadt gränsen ingalunda är så skarp, att man skulle ha att befara något »förlo- 

 radt intervall» af större betydenhet, framgår äfven deraf, att vi känna åtminstone 

 en trilobit, Phillipsia parabola Barr,, som går igenom hela den här undersökta 

 serien, från de lägsta chasmopslagren till de öfversta trinucleuslagren. 



e-2) Ofvanpå nyssnämda mörkgrå skiffrar följa, under en sträcka af 10 m., 

 hårda svarta graptolitförande skiffrar med flera deri inlagrade trilobitförande hårda 

 kalkstensband. Såsom endast här anträffade arter märkas Chirnrus pectinijer Barr., 

 Pseudosphaerexochits Ravni n. sp., Trinucleus latilimbus Linrs,, Ampyx tenellus Barr. 

 och Ampyx globifrons n. sj). Af nu tillkommande trilobiter, som fortsätta äfven 

 i de yngre lagren, hafva vi Phacops ecclesiastica n. sp., Pseudospiiaerexochus lali- 

 ceps Linrs. sp., Remopleurides radians Barr. och Illaenus megalophthalmus Linrs., 

 de båda senare synnerligen vanliga, Dionide euglypta Ang. och Agnostus trinodus 

 Salt. Följande redan i lägre lager anträffade arter upphöra här: Phacops reeurva 



