Chasmopskiilken ocli ïrinueleusskifFern i 8kåne. 



45 



Nackfâran är i siu helhet väl markerad, i midten något grundare, men utåt djup 

 och något framåtriktad. Af sidoloberna blifva sålunda det främsta paret stora, 

 triangulära, utåt starkt vidgade, det andra paret rätt smala, jemnbreda, snedt bakåt- 

 riktade, under det att det tredje paret, som innerst äro något bakåtriktade, derpå 

 gå mera rakt utåt och närmare dorsalfåran till och med svänga något framåt. 

 Nackringen är rätt hög, jemnbred, mot ändarne något framåtböjd samt å midten 

 försedd med en ganska stor upphöjd punkt. 



Palpebralloberna sträcka sig från glabellans främsta sidofåror till dess bakersta. 

 Ögonen äro höga med nästan vertikal yta. ' Facialsuturens bakre gren löper på 

 ringa afstånd från ögat snedt framåt ända tills den når i linje med ögats midt, 

 då den i en utåt och något framåt riktad båge löper bort till den yttre randen. 

 Facialsuturens främre gren löpe)' rakt fram tills den når dorsalfåran och sedan i 

 en svag båge snedt öfver glabellans främre hörn. Den bakre randfåran, som är 

 väl markerad, löper rakt utåt, vinkelrätt mot hufvudets längdaxel. Mellan ögats 

 bakre kant och randfåran är kinden smal, i bredd ej mycket öfverstigande rand- 

 fåran, men vidgar sig utåt till det tredubbla. Lösa kinden, som sluttar mycket starkt 

 utåt, är obetydligt bredare i bakre än i främre delen. 



Arten är af mig funnen endast vid lokal F 2 inom Fogelsångsområdet. Tro- 

 hgen är det denna art, som i beskrifningen till kartbladet Lund under namn af 

 Chasmops ingrica F. Schmidt anföres från »mergelgraf å N:r 22 Sandby», en numera 

 ej tillgänghg fyndort, som torde legat i närheten af Fältklubbens lokal E 28. 



Chirurus insignis Betr. 

 Tafl. I, fig. 8. 



1845. Chirurus insignis Beyeioh: Ueb. ein. böhm. Trilob., s. 12, tig. 1. 

 1852. » » Barrande: Syst. silur. de la Bohême, p. 782, pl. 41, 



fig. 1—13. 



1884. » » Töknquist: Siljansomrâdets trilobitfauna, s. 12, tafl. 1, 



fig. 9. 



Af denna art föreligga endast några temligen illa bevarade, men dock ganska 

 fullständiga aftryck af hufvudsköldar. De öfveren.sstämma väl med tillgängliga be- 

 skrifningar och afbildningar af denna art. Ravn ^) uppger densamma ehuru med 

 tvekan från Bornholms trinucleusskiffer. Han anför som skäl för sin tvekan, att 

 kindtaggarne hos hans exemplar äro längre än hvad Barrande anger. 



Förekommer inom Fogelsångsområdet såväl vid Koängen som vid lokalerna 

 E 38 och Fä samt, inom Böstångaområihi, i kyrkbäcken. 



Chirurus pectinifer Barr. 

 Tafl. I, fig. 9. 



1872. Chirurus pectinifer Barrande: Syst. silur. de la Bohême, Suppl., p. 93, 

 pl. 4, fig. 16—20. 



') Eavn: Tvilobitfaiinaen i den bornholmske ïrinucleusskifer, s. 56. 



