Cliasmopskalken och Trinucleusskiffein i Skåne. 



47 



nackfåran, den främre frän närheten af glabellans bakersta sidofåra. Den bakre 

 af dessa linier går nästan parallelt med den bakre randen, den främre något mera 

 snedt framåt; de nå ej fram till kindens randfåra. 



En ganska illa bevarad stenkärna visar aftrycket af ett nära nog fallständigt exem- 

 plar, å hvars kinder synas oregelbundna fåror, i hufvudsak med samma riktning som 

 de ofvannämda linierna å skalbärande exemplar. Det vill vid detta bevaringssätt sy- 

 nas som skulle på kinderna ännu ett par linier finnas framom de öfriga förut omnämda. 



Thorax torde ha haft omkring 9 segment; längst bakåt är dock mitt enda full- 

 ständiga exemplar så skadadt, att segmentens antal i thorax ej med full säkerhet kan 

 afgöras. Dess rhachis är något konisk och väl hvälfd. Fårorna mellan de olika 

 segmenten äro i närheten af dorsalfåran skarpt intryckta. Pleurorna äro i yttre 

 ändan tillspetsade; närmast caput riktade temligen rätt utåt, bli de ju närmre de 

 sitta pygidiet allt mera bakåtriktade. 



Ett af tryck, säkerligen tillhörande denna art, visar pygidiet och bakre delen af 

 thorax samt har 8 par randtaggar. I analogi med förhållandet hos de böhmiska 

 arterna af detta slägte torde emellertid endast de två bakersta paren af dessa taggar 

 tillhöra pygidiet. Vårt exemplar visar för öfrigt stor likhet med pygidiet hos A. 

 hohemica Barr. sådant det afbildas af Barrande 



Från Areia hohemica Barr., som i Böhmen anträffats i det mot skiffrarne vid 

 Koängen svarande band Dd 5 och hvilken torde stå våi- art närmast, skiljer den 

 sig väl genom sina i bakre delen alldeles raka, svagt framåt konvergerande dorsal- 

 fåror och genom skalets mycket finare granulering. 



Med hänsyn till såväl pygidiets som i all synnerhet hypostomats byggnad, 

 anser Barrande detta slägte stå Chirurus närmast. Skalet är fint grauuleradt ; 

 någon regelbundenhet i anordningen af granulae har jag ej kunnat iakttaga. 



Sphaerexochus sp. 



Från Koängen föreligger ett caput af detta slägte, dock ej nog fullständigt för 

 att medgifva säkert bestämmande af arten. 



Pseudosphaerexochus laticeps Linrs. sp. 

 Tafl. I, fig. 13. 



1866. Sphaerexochus laticeps Linnarsson: Om de silur. bildn. i mell. Vesterg., 



s. 17, tafi. II, fig. 3. 

 1866. Cyrtomelopus latilobus Linnarsson: Om de silur. bildn. i mell. Vesterg., 



s. 17, tafl. II, fig. 2. 

 1869. Chirurus latilobus Linnarsson: Vesterg. kambr. och silur. aflagr., s. (U, 



tafl. I, fig. 7. 



1869. Sphaerexochus laticeps Linnarsson: Vesterg. kambr. och silur. aflagr., 



s. 61, tafl. I, fig. 8 och 9. 

 1898. Pseudosphaerexochus laticeps Holm: Om ett füllst, ex. af P. laticeps. 



S. G. U. Ser. C, Nr. 176, s. 46, tafl. IV, fig. 2. 



') Syst. sihir. de la Bohême, Snppl., pl. XVI, fig. 1 och 3. 



