Chasmopskalken och Trimicloiisskiffeni i Skåne. 



49 



afbildade SL Murchisoni Barr. tillhöriga, dels äro iiioin samma lassor ej luigra andra 

 hufvuden anträffade, till hvilka nämda pygi<lium snarare skulle kunna hänföras. 



Pygidiet är 1,5 ram. långt och nära 2 mm. bredt. Dess rhachis, som knappt 

 upptager hälften af pygidiets längd (taggarne inberäknade), är godt tredjedelen så 

 bred som pygidiet i dess helhet. Den är starkt hvälfd och konisk samt har tre 

 väl skilda segment. Brämet är plattadt och löper ut i G nästan jemnsmala, rakt 

 bakåt riktade taggar, hvilka alla i det närmaste nå hälften af ijygidiets hela läng(h 



Hufvudet, som erhåller sitt säregna utseende genom de högt hvälfda kinderna, 

 genom glabellans främre, nästan sferiska, och bakre, mellan kinderna djupt insänkta, 

 låga del, är betäckt med en rätt grof granulering. I öfi-igt torde afbildningarna, 

 fig. 15, a och b. lemna god upplysning om närmare detaljer i fråga om hufvudels 

 byggnad. 



Arten är inom Fogdsidigsomràdet af Moberg först anträffad i lösa block vid 

 Koängen och har sedermera derstädes af mig återfuiuiits äfven i fast kl3'Ct. Den 

 föreligger också från Röstångnområdet, nämligen dels fran kyrkbäckcn, dels från 

 trinucleusskiffcrn vid vägen mot Ask. 



Cybele cfr Grewingki F. Schmidt. 



1881. Cyhde GrcivhigJci Schmidt: lîevis. d. ostbalt. Trilob. s. 211, tail. XIV, 

 fig. 1 och 2. 



Det är med en viss tvekan jag ansett mig kunna till denna art hänföra några 

 inom llöstångaområdets triuucleusskiffer anträffade pygidier. Ehuru dessa öfverens- 

 stämma ganska väl med Schmidts ofvan anförda afbildning och beskrifning, äro de 

 nämligen alla af betydligt mindre dimensioner än Schmidt angifver. 



De ifrågavarande fossilen äro anträffade inf)m Röståiiuiiomnulcl odi der dels 

 i kyrkbäcken, dels i ti-iiuicleusskiffern V om vägen mot Ask. 



Acidaspis Törnquisti ii. sp. 



Tafi. 1, fig. 18 och 19. 



Af denna art föi'cliggcr från Tosteruji, O om liderna, en hufvudskcUd. Jemte 

 densamma har å denna lokal anträffats fragment af en lös kind, som möjligen till- 

 hör samma art. 



Glabellans bredd och längd äro ungefär lika stora. De falska axelfårorna dela 

 glabellan på längden i tre delar, af hvilka den mellersta är obetydligt bredare än 

 de öfriga. Glabellans midtparti är odeladt, franaåt något afsmalnande; sidopartien 

 äro delade genom två tvärfåror, af hvilka de bakre, som befinna sig något framom huf- 

 vudets halfva längd, äro väl markerade, under det att de främre äro helt små, otyd- 

 liga. Hufvudets fränu-e rand synes vara något uppåtböjd. Glabellans sidoparti nå 

 rätt långt bakåt förbi nackfårans midtparti. ' Nackringen är bred. På båda sidor 

 om glabellan fins en halfmånformig fiik (den fasta kinden), som vid sin midt nära 

 nog når glabellans halfva bredd. 



Lunds Univ:s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd -1. 7 



