Chasiuopskalken och Trimicleusskiffern i Skåne. 



51 



kindtagg går cu synnerligen vill markerad sutur teniligen rakt tram [)â randlisten 

 men böjer snart af och öfvertvärar i en vacker utåt konkav båge såväl rand fåra 

 som kinder och uppliör lorst i dorsalfåran vid dennas främre del. 



A glabellan synes midtför den punkt der nämda sutur slutar en annan, som 

 gar bort till framranden, hvilken den sedan följer in emot glabellans midt. Något 

 samband mellan dessa suturer är dock ej att iakttaga. 



Denna art står rätt nära den föregående, men skiljer sig från denna genom 

 glabellans mindre bredd vid och starkare sluttning mot nackfåran, genom sin korta 

 nackring samt derigenom att glabellans punktformiga upphöjning dels är pla- 

 cerad längre tillhaka, dels är ojem förligt mycket mindre än hos I), cornuta. Den 

 påminner för öfrigt mycket om D. FrcfJcrici Atir/usti Cokda '), men skiljer sig från 

 denna genom randlistens form och omärkliga öfvergång i glabellans främre del samt 

 genom sin betydligt starkare hvälfda och baktill mera ho[)knii)na glabella. 



Arten är anträffad endast i afloppsdiket från Tommarjjs norra kalkstensbrott, 



Dindymene spinulosa n. sp. 



Tafl. I, fig. 22. 



En temligen liten art med äggformig, bakåt något tillspetsad kroppsform. 



Hufvudet är starkt hvälfdt, kinderna något lägre än glabellan, från hvilken de 

 skiljas af nästan raka eller utåt svagt konkava, djupa dorsalfåror. Glabellan, som 

 vid basen upptar endast en fjerdedel af hufvudets bakre rand, är framtill mer 

 än dubbelt så bred som vid nackfåran. Den är i sin helhet väl hvälfd och skjuter 

 något framom kinderna. A såväl glabellans som kindernas midt finnes en tyd- 

 lig upphöjd punkt; å kinderna är dock denna något närmad bakre kanten. A 

 aftryck har kunnat observeras, att såväl glabella som kinder äro fint gro])iga; 

 någon annan ornering har ej kunnat iakttagas. Såväl uackringen och bakre rand- 

 listen som nackfåran och bakre randfåran äro helt smala. Kindtaggar finnas måhän- 

 da, men ha till följe bristfällig beväring ej kunnat med säkerhet iakttagas. 



Thorax, som består af 10 segment, har såväl rhachis som pleuror väl hvälfda. 

 Rhachis, som afsmalnar jemnt bakåt, upptar i främre delen blott en fjerdedel af kroppens 

 hela bredd, i bakre delen åter en tredjedel. Aftryck visa, att det fjerde segmentet å sin 

 midt haft en tydlig tagg. Pleurorna äro kölade, alla utdragna i spetsiga taggar, af hvil- 

 ka de två främre segmentens äro riktade nära nog rätt utåt och temligen korta. Det 

 tredje segmentets rand tagg, som bildar cirka 45 graders vinkel med kro])pens längd- 

 axel, är föga kortare än det fjerde segmentets, som är den längsta och fullt lika lång 

 som kroppens halfva bredd vid nîotsvarande segment (randtaggarne oberäknade), 



I^ygidiets bräm består af två par segment, hvilka utlöpa i långa, smala taggar, 

 af hvilka det bakersta paret äro riktade rakt bakåt. Från dessa taggar ända till 

 dem, i hvilka fjerde thoraxsegmentet utlöper, tilltaga taggarne jemnt i storlek och bli 



Barrande: Syst, «ihn-, de la Bohème, p, 818, pl. 43, t\g. 20—24 och Suppl., p. 117, pl, 2, 

 fitç. 11, 12. 



