Chasmopskaiken och Tvinnclousskiffern i Skåne. 



55 



plar utlöper kindtaggen mera tvcärt (med smalare bas) från kindens rakt utåt rik- 

 tade bakre rand. Kindtaggarne, ofvan platta, cäro å undre sidan starkt konvexa. 

 Glabellans orneriug med ytterst fina båglinier (vid pass 15 på en mm.) öfverensstäm- 

 mer å mina exemplar med Bareandes beskrifning. Linnarsson omnämner ej nå- 

 gon d3dik orneriug hos sina exemplar. 



Arten förekommer inom Fofielsängsomrädet, vid Koängeu och vid lokal E .9S; 

 mom Röstånf/aomyädct, i kyrkbacken ; inom Tosterapsområäet, öster om liderna och 

 inom Jerrcstiidsområdet, dels sydvest om Neckebo, dels i afloppsdiket från Tommarps 

 norra kalksteusbrott. Den anföres vidare af Linnarsson 187'.' från lösa block vid 

 Kiviks ]*]speröd ') och af Ravn från Bornholm. 



Remopleurides sexlineatus Ang. 

 Tall. K, fig. 3 ocli 4. 



1854. Remoplcnrides scrlinet/fus Angklin; 1'al. scand., s. 13, tab. IX, fig. 7. 



Från Röslånga kyrkbäck föreligga en dol synnerligen väl bevarade hufvud- 

 sköldar, å hvilka skalets grynigliot och striering äro mycket tydligt framträdande. 

 Från samma lokal finnes äfven en lös kind, som väl öfverensstämmer med Ange- 

 lins afbildning. 



Arten anföres aC Nathorst (i beskrifning lill kartbladet Trolleholm) från Räf- 

 vatoftn. 



Remopleurides latus n. sp. 



Tafl. 11, lig. 5—0. 



Ilufvudets niidtsköld liknar till sin allmänna iorm mycket den hos de båda 

 föregående arterna; den är något mera bred än lång (den tungCormiga förlängningen 

 oberäknad). A glabellan finnas tre par tcmligcn svagt markerade linier af art, läge 

 och förlopp som hos II. nidiaus Barr. Pannan är ornerad med jemförelsevis grofva, 

 djupa, väl markerade båglinier. Särskildt anmärkningsvärd är den stora bredden 

 af glabellans tunglika förlängning; denna är nämligen dubbelt så bred som lång, å 

 mina exemplar mätande G mm. i bredd mot 3 mm. i längd.. — Hos II. irtditoi'i 

 åter äro enligt Linnarsson samma matt respektive 3 och 6 mm. Hos individ af 

 motsvarande storlek af B. scrlincatns är, enligt allt hvad jag kunnat finna, den tung- 

 lika förläugniugcn endast c:a 2 mm. bred och föga mer i längd. — Kindtaggeii är 

 kort och smal, snedt utåtriktad. Thoraxlcdens rhachis är fint krenelerad eller tan- 

 dad längs hchi den bakre kanten, ej blott i närheten af dorsalfårorna, som förhål- 

 landet är hos II. dors-o.s-piu/fcr. Dessutom synes 7?. hdii^; enligt hvad exemplar från 

 lokal F2 inom Fogelsångsområdet ge vid handen, ha haft en kraftig ryggtagg å 

 åtminstone ett af thoraxleden. 



Såsom af det ofvanstående framgår, är arten väl karakteriserad såväl af den 



') LlNNARf?S0X: laktt. fr. cn resa i Skånes silmtiakler, .g. 'J3. 



