58 



E. Olin. 



R-hachis upptager nära en tredjedel af pygidiets hela bredd, och brämet har 

 blott 4 par sidoribbor, alla med längsfåror löpande fullt tydliga nästan ända 

 ut till brämets kant. 



Calymene pulchra Beyr. 

 Tafl. II, tig. 15. 



]84(!. Cahimene pnJrhra Beykich: Untersuchungen über Trilobiten II, s. 26, 



tab. II, fig. 6. 



1852. » » Babkande: Syst. silur. de la Bohême, p. 575, ])1. lit, 



fig. 1—9. 



1872. » » - » Syst. silur. de la Bohême, Suppl., p. 30, 



pl. 16, fig. 27. 



Ett par frân Koängen och Tosterup öster om liderna föreliggande, synner- 

 ligen väl bevarade liufvuden synas mig ej kuinia tillhöra någon annan än angifua 

 art. Tyvärr saknas dock å mina exemplar de för arten så karakteristiska lösa 

 kinderna. 



Hufvudet är ungefär dubbelt så bredt som långt och framtill begränsadt af 

 en uppåtböjd list, som genom en bred fåra skiljes från glabellan. Denna, hvars 

 längd föga nnderstiger bredden vid basen, är hvälfd, temligen hastigt afsmalnande 

 framåt och försedd med tre par sidofåror, af hvilka det främsta paret äro mycket 

 svaga, de öfriga väl markerade. Det andra paret sidofåror äro riktade något bakåt, 

 det tredje paret gå till en början rakt inåt, hvarefter de utsända en liten gren fram- 

 åt-inåt och en kraftigare bakåt-inåt, hvilken senare slutar något framför nackfåran, 

 dock förenad med denna genom en rätt bakåt gående svag insänkning. De båda 

 ändpunkterna af tredje paret sidofårors bakre grenar äro sinsemellan förenade af 

 en tvärtöfver glabellan gående svag fåra. Glabellans bakre lober, som sålunda helt 

 kringskäras, ha, i likhet med de öfriga, rundade yttre konturer och nå en längd öf- 

 verstigande en tredjedel af hela glabellans. Utanom det bakersta paret lober finner 

 man å den fasta kinden .en halfmånformig insänkning snarlik den, som förekom- 

 mer hos t. ex. Harpides ruf/osus Sars & Boeck en karakter, som enligt Barrande 

 är särskildt utmärkande för C. pulchra. I dorsalfåran finnes vid glabellans främre 

 hörn en punktförmig insänkning. ögonen, som â de hvälfda, utåt sluttande kinderna 

 sitta i jemnhöjd med glabellan, äro belägna strax framom den mellersta sidoloben, 

 på ett afstånd från dorsalfåran ungefär lika med pannans bredd midtför ögonen. 

 Facialsnturens korta, främre gren går i lindrig båge temligen rakt framåt; dess 

 bakre gren går först rakt utåt, böjer derefter i en vacker båge utåt-bakåt till yttre 

 randfåran, hvarefter den i sin yttre hälft löper öfver yttre raudfåran in på rand- 

 listen, för att slutligen i lindrigt utåt konvex båge gå temligen rätt bakåt. Huf- 

 vudets bakre rand karakteriseras af en bakåt något konvex nackring och starkt 

 bakåt böjda fasta kinder. Den bakre randfåran löper till en början rakt utåt, men 



Angelin: Pal. scand., tab. XLI, fig. 7. 



