Chasmopskalkeii och Trinucleusskilïevn i Skåne. 69 



Ampyx gratus Barr. 

 Tafl. IV, fig. 4. 



1872. Ampijx grntus Barrande: Syst. silur. de la Boheme, Suppl., p. 48, pl. 

 2, fig. 26—27. 



Till denna art hav jag, ehuru med någon tvekan, fört några dels vid Koimgen, 

 dels i afloppsdiket från Tommarps norra kalkstensbrott antrâtïade hufvudsköldar. 

 Glabellans form är å mina exemplar öfverensstämmande med den böhmiska artens, 

 dock synes den knappast ha skjutit fullt så långt fram öEver kinderna, som Bar- 

 randes afbildning visar. Sprötet är å mina exemplar ej bibehållet, men dess plats 

 är antydd af en upphöjd punkt. 



Arten anföres af Ravn ') från Bornholms trinucleusskiffer. 



Ampyx Portlocki Barr. 

 Tafl. IV, fig. 5—8. 



1852. Ampyx Portlocki Barrande: Syst. silur. de la Bohême, p. 636, pl. 30, 

 fig. 24—28. 



1854. Ampyx tetragonus Angelin: Pal. scand., p. 20, tab. XVII, fig. 2 

 (TöRNQu. teste). 



1869. Ampyx tetragonus var. gigas Linnarsson : Vesterg. karabr. o, silur. af- 



lagr., s. 80, tafl. II, fig. 49 (Törnqu. teste). 

 1884. Ampyx Portlocki Törnquist: Siljansorarådets trilobitfauna, s. 88. 



Af denna art föreligger ett mycket stort antal såväl hela exeujplar som syn- 

 nerligen väl bevarade hufvudsköldar och pygidier. De öfverensstän^ma i allmän- 

 het väl med Barrandes beskrifning och afbildning. Enligt denne skall strax fram- 

 för nackfåran finnas en grand tvärfåra, som äfveu mer eller mindre tydligt kunnat 

 iakttagas å mina exemplar. Då skalet saknas, kan man (såsom t. ex. å det i fig, 6 

 afbildade exemplaret) vid hvardera sidan af glabellan utmed dorsalfåran få se an- 

 tydan till en långsträckt låg förhöjning, från hvars inre-bakre hörn går en S-formig 

 något bakåtriktad linie till glabellans midt, der mötande den från motsatta sidan 

 kommande. En bakom nämda förhöjningar befintlig tvärfåra är ej tydligt marke- 

 rad längre in än till de nämda förhöjningarnas inre gräns. Der glabellan har sin 

 största bredd märkes i dorsalfåran en långsträckt, kraftig fördjupning liknande den 

 hos Ampyx rostratus Sars. Skalet har små täta, intryckta punkter så som Bar- 

 randes afbildning, fig. 25. (1. c ), utvisar. 



Pygidiet är triangulärt, mer än dubbelt så bredt som långt, och har i 

 ytterranden en nedböjd limb, som bakom rhachis är något hvälfd, upplyft öfver 

 öfriga delen. Denna limb är täckt af fin, med ytterranden parallel striering. 

 Rhachis, som i främre randen ui)ptar en fjerdedel af hela bredden, är konisk och når 

 baktill ända ut till limben. Den är hvälfd men i öfrigt svagt afgränsad från det 



Ravn". Trilobitfaunaen i den bornholmske trinucleusskifer, s. 54. 



