Chasniopskalken och Triiuicleusskiffeni i Skåne. 



73 



tvärt afhuggen upptager två tredjedelar af pygidiets längd. Den skiljes från brä- 

 met genom en djup och bred fåra. Rhacliis är osegiuenterad och visar en helt 

 slät yta, dock kan måhända en antydan till en upphöjning spåras vid midten af 

 främre randen. Brämet, som ej tudelas af någon fåra, är bredast rakt bakom rhachis, 

 men afsmalnar småningom framåt, så att dess bredd i närheten af främre randen 

 blott utgör en tredjedel af bredden längst bak. Det omgifves af en smal horizon- 

 tal limb, afskild genom en grund fåra. 



Arten liknar mycket den i Böhmen, i band D 1, i endast ett exemplar an- 

 träffade A. s/milaris, men skiljer sig från denna genom sin jerant rundade kontur 

 och saknad af den upphöjda punkt, som å Barrandes art lär finnas nära midten 

 af rhachis. 



Aeglina rediviva Barr. 

 Tafl. IV, fig. 18, 19. 



1852. Aeglina rediviva Barrande: Syst. silur. de la Bohême, p. 665, pl. 34, 

 fig. 3—13. 



Vid Koängen har anträffats ett stort antal pygidier, som så väl öfverensstämma 

 med Barrandes beskrifning och afbildning af denna art, att jag ansett mig kunna 

 hänföra dem till densamma, oaktadt jag ej anträffat några mot dera svarande hufvud- 

 sköldar så pass väl bevarade, att jag deraf kunnat hemta något ytterligare stöd för 

 artbestämningens riktighet. Men fragment af hufvuden, särskildt de stora ögonen, 

 äro ingalunda sällsynta. 



Holometopus cfr aciculatus Ang. 

 Tafl. IV, fig. 20, 21. 



1854. Holometopus aciculatus AncxElin: Pal. scand., p. 58, tab. XXXIII, fig. 5. 



Några från Koängen föreliggande, rätt illa bevarade pygidier visa sig tillhöra 

 slägtet Holometopus och torde stå H. aciculatus nära, äfven om de ej äro så väl be 

 varade, att en fullt säker bestämning kunnat ske. Pygidiet är svagt hvälfdt, något 

 triangulärt; dess längd är något större än lialfva bredden. Rhachis, som är hvälfd 

 och begränsad af raka dorsalfåror, upptageren femtedel af pygidiets bredd och två 

 tredjedelar af dess längd, men utlöper derefter i en spets, som ej når fullt fram till 

 bakre kanten. Pygidialfacetterna äro stora, upptagande hälften af brämets främre 

 kant. A såväl rhachis som hräm finnas 7 segment, 



Lunds Univ:s År-^skrift. N. P. Afd. 2. Bd 2. 



10 



