6 



A. V. Backlund. 



dre än tre hvarandra olika kroppar, som alla tre intaga samma rum, men hvardera 

 ha sin särskilda vågrörelse, och dessa vågrörelser fortgå oberoende af hvarandra. 



5. I en stationär elektrisk ström genom en elektrolyt äro ionerna i eu statio- 

 när rörelse, med städse två iouer af motsatta slag intill hvarandra. Hvarje ion 

 skall då, enligt hvad nyss nämnts, påverkas såväl af molekulartrycket som också 

 af de termiska och de elektriska krafterna från de andra ionerna af samma slag, 

 räknade för enkla värmepoler, och af hvad jag i min föregående afhandling »Om 

 sammanhanget» etc. s. 16 betecknat som motståndskrafter mot rörelsen, men ej af 

 andra kra[ter. De if rågakommande termiska krafterna från ionerna af samma slag, 

 uppfattade som värmepoler, äro till storleken lika med, men till riktningen motsatta 

 mot de termiska krafterna från ionerna af det motsatta slaget, och dessa termiska 

 krafter äro upphäfda af de elektriska krafterna från samma ioner. Därmed blifva 

 de på en ion verksamma termiska krafterna från de andra ionerna af det samma 

 slaget lika, i anseende till både storlek och riktning, med de elektriska krafterna 

 från ionerna af det motsatta slaget. På hvar och en af de i strömningen deltagande 

 ionerna verka således elektriska krafter från samtliga ionerna och ett tryck från 

 de odissocierade niolekulerna samt de omtalta motståndskrafterna, men ej mera. 



Vi skulle ock kunnat ha uttryckt oss i den föregående bevisningen på följande 

 sätt, när det frågas efter krafterna mellan de i rörelse stadda ionerna: de motsatta 

 pulsationer af två ioner af olika slag på samma ställe, som utmärka dem som 

 värmepoler, de öfvertäcka hvarandra och få därmed ingen effekt. Desamma lönernas 

 motsatta elektriska volumändringar öfvertäcka däremot icke hvarandra och upphäfva 

 därför ej heller hvarandras verkan utåt. Atomernas motsatta pulsationer, där de 

 bilda en molekul, öfvertäcka icke hvarandra, men deras elektriska volumändringar, 

 om annars det då kan bli tal om sådana, de göra det. Detta gäller ionerna i deras 

 förhållande till hvarandra. Gentemot de odissocierade molekulerna bli såväl i det 

 ena som det andra fallet de elektriska rörelserna utan verkan. Molekulartrycket 

 rör mest det rum, som först upptogs af en molekul och sedan af de två ionerna. 



Förut, i den föregående af handlingen, äv resultatet af dessa betraktelser 

 angifvet på annat sätt, nämligen genom formlerna (12) och (13) å sid. 17 där- 

 städes samt genom anmärkningen å sid. 21 efter formel (30), i enlighet hvarmed 

 P^^, : F,^ = N' : JSf, det är: molekulartrycket på ionerna i en lösning, som sönderdelas 

 af en elektrisk ström, är proportionellt mot lösningens koncentration. 



§ 2. 



loners oeh molekulers inre energi. 



6. Energien hos såväl ion som molekul är sammansatt af: en kinetisk, en 

 termisk, en som tillhör en uppstånden konstant blifven volumökning eller volum- 

 minskning, en elektrostatisk och en elektrodynamisk energi. Den sistnämnda ener- 

 gien tillhör ett strömsystem i partikeln. Den termiska energien utmärka vi med 0 



