Olli kiopparis lösning och diinned nilnnast törvandta företeelser. 



15 



Detta gäller dock blott det . numeriska värdet för jS. Dess tecken ändras för en 

 JT-molekul samtidigt med att dennas h ändras till /;'. 



Likaså skall för en Jf molekuls passage från B till A genom skiljeytan emel- 

 lan dessa samma A och B, — då liärför man har att bruka ekv. (14) och att ändra 

 tecknet för j, — gälla formlen : 



(22) I vdP^I jS—[}.h', 



och öfverallt inne i B skall, då P där är konstant: 



(23) 



(24) 



konst. / jS. 



Af (20) och (22) följer: 



[i.[h — /*') = 2 1 

 ji(/t-|-/,') = 2 



I! 



vdF, 



och således, då här rP = huT: 



eller, på grund af (18), (19): 



(25) 



JS 



h' 



I a" h + h' 



hn T log 



A/' 



en formel fullt analog med den af Neenst funna, som beträffar den elektromotoriska 

 kraften hos ett koncentrationselement. 



Men här må vi lägga märke till att h och h' bero allenast af iT-molekulernas 

 beskaffenhet och af temperaturen, men ej af lösningsvätskorna A eller B. Ty // 

 kommer af det osmotiska trycket inne i K, och af att dess tryckvågor genom K.s 

 kontakter med bredvidliggande A eller B fortplanta sig ut från K. Men h:s ändring 

 till h' beror på en reflexion från ett ytlager på B, som bildats där af Ä'-molekuler 

 med en vandringshastighet h. När en annan gång hastigheten ändras tillbaka till 

 h, såsom det antogs of van ske genom den andra reflexionen från ^:s fria yta, så 

 beror detta på det lager af 7f-molekuler, som förts dit med hastigheten h' . Vi 

 tänka städse blott på förhållandena, då rörelsen blifvit stationär. Molekulerna af 

 de två nämnda ytlagren ha olika energi, så som jag nu skall förklara. 



14. Låtom oss antaga, att strömniarne i .ff'-molekulerna hållas vid like under 

 hela den tid våra räsonnement omfatta. Vi få alltid under den i föregående art. 

 betraktade passagen af en ^-molekul från A till B genom dessa två lösningsvätskors 

 skiljeyta ett, positivt eller negativt, arbete uträttadt på den omgifvande etern, som 

 framkallar, eller absorberar, vågor däri, och, efter hvad lätt må förstås af ekv. (20), 

 det arbetet uppgår till ett belopp 



