20 



A. V. BäckliHi.l. 



16. Mellan A och 7> inskjuta vi en tredje lösningsvätska C. Då skall K dela 

 sig mellan alla tre. En vandring af /f-niolekuler skall uppstå genom A, B, C, som 

 må fortgå med hastigheten h i riktningen ACB, och med hastigheten h' i den 

 motsatta riktningen BCA. För att rörelsen skall vara stationär, fordras, att h och h' 

 ej ändra sina värden vid molekulcns passage från A till C till B etc. Det är dock 

 endast med jämviktstillståndet vi sysselsätta oss. Då förekomma h och W allenast 

 i amplituderna för vissa af iT-molekulcrnas tyngdpunktsoscillationer, nämligen i 

 hastighetsoseillationerna för särskildt Zf-molekulerna vid gränsytorna emellan A, C 

 och B. Dessa hastighetsoscillationer följa lagarne: 



detta för molekuler, som stannat efter att omedelhart förut ha rört sig i riktning 

 från A till B. Åter för de molekuler, som stannat i A, C och B vid gränsytorna 

 efter en sista rörelse från B till A, skulle hastighetsoseillationerna följa lagarne: 



resp. Men riktningen för /\h' till venster är motsatt mot riktningen för /\Ji. Och 

 de senare molekulerna ha sina termiska poler motsatt dirigerade mot de förra. De 

 enas termiska axlar </, och därmed äfven deras elektriska strömsystem gå m . a. o. 

 motsatt n]Ot de andras J och j. Det är vid reflexionerna från J:s och I?:s ytor 

 som dessa omkastningar ha föregått. För öfrigt hlir det numeriska värdet för jS 

 ofverallt inom A konstant lika, likaså konstant inom B, och så ock inom C. 



Genom att tillän^pa formel (25) på iCmolekulernas passager genom A:?, och 

 B:s gränsytor med C finna vi alltså: 



/\h = — 47rx^i h sin w< i A, 

 = — 47cxc h sin n't i C, 

 = — 47rxj} h sin n"t i B, 



/\h' — 4" 4jrx.i h' sin nt, 

 — 4- 4;rx,; h' sin ti' t, 

 = -)- 4:71/. j! h' sin u"t 



livaraf genom addition följer 



samma formel, som vi haft i (25) för det fall, att C alldeles saknas. 

 \\ kunna för öfrigt af (5), (15) och (24) lätt nog förstå, att: 



(31) 



(30) 



alltså 



(32) 



