Om kroppars lösning ocli diirmeil niirmast förvnndta tTircteclser. 



23 



af ändringar längs uteslutande en enda isoterm, men denna isoterm skulle bestå 

 af fyra linier, som skulle bilda en fyrsiding, i hvars hörn värmekällor skulle vara 

 placerade_, som afgåfve och absorberade värme. Två af dessa värmekällor skulle 

 vara alldeles lika. De skulle befinna sig vid skiljeytan emellan de två lösnings- 

 vätskorna A och B. Af de två andra värmekällorna skulle den ena vara fördelad 

 längs den fria gränsen af A och den andra värmekällan längs den fria gränsen af 

 B. Tydligt är, att vi skulle kunna anpassa det i nämnda artiklar förda räsonne- 

 mentet på hvarje öfvergång af ett ämne från en form till en annan. Gällde så- 

 lunda vår undersökning vattnets öfverg.ång från vätska till ånga, så kunde vi fatta 

 A som vatten i vätskeform och B som vatten i ångform. Q' blefve då det mot 

 temperaturen T svarande latenta ångvärmet, vid _Z?:s gräns skulle detta värme åter 

 afgifvas ocli ångan åter öfvergå i vätska. Här skulle för öfrigt x;. = O, /<'=(), 

 och det skulle blifva utmed 7?:s väggar som den kondenserade ångan skulle fiyta 

 tillbaka till A. För ångpartiklarne äro oscillationer af typen (10) uteslutna, hvarför 

 ock för dem endast kan bli tal om translationsbastigheter. Se art. 20. Emellertid 

 kunna tydligen de utvecklade formlerna ej brukas här så som de äro skrifna i (20) 

 till (25). Vi ha 2Ki=pB, »len i stället för 



i (20) inti-ädcr nu det tillskott i lefvandc ki'aft, son] en vätskepartikels tyngdpunkt 

 vinner, då den vid gränsen mellan A och B och vid temperaturen T öfvei'går i 

 ångform. Ifrågavarande tillskott i lefvande kraft är här negativt, ty det blir den 

 för vätskemolekulerna utmärkande oscillationen, som bortgår vid öfvergången till 



gastillståndet'). W skrifva nämnda tillskott lika med — ^-mH', (;» = vattenmole- 



kulens massa), och sluta då af (20), att 



- ■; ' ■ -' -mli- — ; jV — l2Ti'[j^^Jir/<..Ji. ; 



För det latenta ångvärmet (Q) skulle vi fiiuia enligt (2(j) cn foiiuel: 



oeli enligt ekv. (3) i i? 2 en formel: 



om r, v' äro vätskomolekulens volumer i flytande form och i gaslorm vid tenVpera-i 

 turen T och trycket ]>. Med /^U skulle utmärkas tillväxten i inre energi för mole- 

 kulen vid dess öfvergång från den förra till den senare aggregationsformen. (Här- 

 vid TF, men ingalunda 9 = konst. >c T). 



Vid den i art. 14 skildrade processen uppträder /iT-molekulen i ej mindre än 

 fyra olika former, i två i A och i två i B. Men af des.sa former äro de två att 



') Se efterföljanÜL' art. 22, livarest iifven skall förklaras, livad det i (37) ingående jV skall 

 biîtyda. 



