Bidrnj^' till Ptejaiitlieernas moiFologi. 



13 



Att de representera bladklüdda grenar, oeli icke fnidelta blad, ii r u [> p e n - 

 bai't redan deraï, att de uppstå i vecket af s i d o b 1 o in in o r n as l'ö r b 1 ad. 

 I sjelfva verket se vi såväl af Fig. 2, Taf. I, som äinin tydligare å diagram A, 

 livilket motsvarar den nämnda figuren, att dicbasiets sidoblommor (II) bär liksom 

 bos Ptcraiithus äro försedda med tvänne förblad (a' & ß') samt att l)ildningarna i 

 frågf. (IH) äro ställda i deras axiller. Beträffande borsten, bvilka enligt Baili.on 

 skulle föreställa bladflikar, så talar mot denna tolkning redan den omständigbeten 

 att de icke äro tvåsidigt ordnade, utan riktade åt olika båll, bvarom närmare längre 

 ned. Af ännu större vikt är emellertid den omständigbeten, att do nedre ocb kraf- 

 tigare borsten, såsom af Fig. 2, Taf. I. synes, till sin form föga eller icke afvika 

 ifrån förbladen a' & ß' samt att de liksom dessa vid sin bas äro försedda med 

 tydliga, om också stundom rätt smala, bimiaktiga ocli cilierade kanter. Dessa 

 fransade binnkanter, som å bögrc upp belägna borst reduceras till knap|)t märk- 

 bara lister eller belt försvinna, äro tydligtvis ingenting annat än stipler. Hvarje 

 borst motsvarar följaktligen, liksom bvarje kroktagg bos Pfcrtmlliiis;, ett 

 s 3 e 1 f s tän d i g t blad. 



Ett annat ocb synnerligen slående bevis för att de ifrågavarande Ijildningarna 

 rei)resentera grenar, ocb att borsten äro sjelfständiga blad, utgör den omständigbeten 

 att på ena b and a sätt beskaffade sidogrenar nästan regelbundet 

 utgå från vecket af det näst nedersta borstet, ofta också från ett 

 eller flera bögre upp belägna. Detta synes också dels å Taf. I Fig. 2 dels å 

 diagram A, bvarest å samtliga axlar utaf tredje ordningen (III) åtminstone borst- 

 bladet ß" bar en gren i sitt veck. Afven å öfriga bifogade diagram finner man 

 nästan öfverallt axlarne af tredje ordningen, buru de än äro utbildade, skicka ut 

 sidogrenar från ve^îket af de nedre liorstbladen, framför allt ifrån ß", 



Ett ytterligare, ocb lika ojäfaktigt bevis för bildningarnas natur 

 utaf bladklädda skott bar man deruti att de, om också mindre ofta än bos 

 Fterantlms, kunna af slutas med en blomma. Ett sådant fall framställes dels 

 öfverst till böger å diagr. D [C. snrattensis) dels å bögra bälften af diagr. C 

 (C. ahiissinica). Till detta senare diagram återkomma vi längre ned. 



Ännu ett bevis i samma riktning, eburu mera indirekt, ligger deri 

 att det, åtminstone bos C. (ih)jssinie(i, ej sällan inträffar att af de två 

 sidoblommorna i p a r t i a 1 d i c b a s i e t den ena är om bildad till en långt 

 utdragen, steril ocb i bela sin längd med borstlika blad beklädd 

 gren. Detta förbållande möter man till venster å diagr. B, i det axeln af andra 

 ordningen der befinnes utbildad icke till en blomma, utan till en steril, synnerligen 

 kraftig, borstbeklädd gren. 



De ifrågavarande bildningarna hos (Jmnefes- utgöra således, 

 liksom lios Phrantlm.^, sterila och starkt o m bildade i n f 1 o r e sc e n s a x la r 

 utaf tredje ordningen. Deras byggnad är fciljande (jfr diagr. A — D). De två 

 nedersta borstbladen (a" & ß") stå transversalt, de öfriga deremot ha ställt sig i 

 spiral, bvarvid divergensen mellan dem närmar sig eller motsvarar Vs eller bögre 



