Biili!!^' till käluieiloiuf II um cunitopygeifgioueu. 



15 



Förteckningen [)å do af Angi^lin 1854 beykril'ua Irilubiterna frän regio ('era- 

 topygarum får sålunda, om vi derjemte taga licänsyn till senare ändringar i nomen- 

 klaturen, följande utseende : 



Euloma ornahim Ang. 



Harpidea riigosus Saks et Boeck. [c] 



Dicellocephalina (Centropleura?) dicr<Tura Ang. [p) 



Apatocephaliis (Centropleura) serratiis S. et B, {p) 



Orometopus (Holometopus ?) elaiifrofis Ang. (c) 



Ampyx (Lonchodomas) domatus Ang. 



Cyrtometopus foveolahis Ang. (c) 



» speciosus Dalman, (c) 



>^ (Pliomera) primigenus Ang. [p] 



Tillfogas den af Angelin blott omnämnde Crratopyge forßcida Särs, uppgår 

 sålunda hela antalet aï de af Angelin anförda, för ceratopygeregionen karakteristiska 

 trilobiterna till 10 olika arter af hvilka dock tvenne, Apatocephaliis se^-ratns och 

 Cyrtomdopiis primigenus då endast anträffats i Norge. — Att äfven brachiopoder 

 förekomma i samma region omnämnes. 



1856 uttalar sig Barkande (s. 7) for equivalens mellan ceratopygekalk oeli i.SGU 

 orthoccrkalk. De skäl, som framdragas, grunda sig väsentligen på den, efter livad 

 noggrannare undersökningar sedermera visat, felaktiga åsigten att ceratopygekalk 

 skulle saknas å Kinnekulle. 



1868 omtalar Linnarsson, att han på Kinnekulle (i grannskapet af Hellekis 1868 

 och vid Brattfors) anträffat en blågrå eller gröngrå kalksten med för regio Cerato- 

 pygarum utmärkande trilobiter. JeuDte dessa fans äfven en Orthis. 



Vigtiga bidrag till kännedomen om Sveriges ceratopygekalk lemnade Linnars- 18^9 

 SON 1869 i sitt arbete i »Om Vestergötlands Cambriska och 8iluriska atlagriugar ». 

 Gränsen mellan undersilur och kambrium förlägges här närmast under ceratopy- 

 gekalken, som sjelf paralleliseras med Englands Tremadoe. Dock angifves, att ett 

 visst samband mellan olenidskifferns och ceratopygekalkens fauna förefinnes genom 

 det för båda gemensamma slägtet Agnostus samt genom ceratopygekalkens Triar- 

 thrus, som står slägtet Olemis nära. Ceratopygekalkens fauna ökas med flera wyti 

 arter, nämligen : Agnostus SidenUadhi Linrs., Triarthi us Angelini Linrs. (c), 

 Niohe insignis Linrs. {p), och Niobe ohsolefa Linrs [p). Såsom zonen tillhöriga an. 

 föras också Mcgalaspis pJanilimJjatce Ang. aff. samt Symphysuras angiistatus Sars et 

 Boeck (den sistnä.mnde dock beskrifven såsom ny art under namn af S. socinlis Linrs.). 

 Afven de förut blott från Norges ceratopygekalk kända trilobiterna, Apatocephalus 



') De efter artnamnen inom parentes stående bokstäfverna c och j) beteckna den förra att 

 endast hufvudet, den senare att endast pygidiet var kilndt. 



^) I detta antal äro då ej medräknade fem trilobiter, som, l^eskrifna eller omnämnda redan 

 af Angklin, då endast kunde anföras från hans regio Asaphonim, men som sedermera äfven 

 anträffats i regio Ceratopygarum, nämligen Megalaspis planiliinbata Ang., M. stenorJiachis Ang., 

 Niohe lœviceps Dalm., Sympliysuruf) breviceps Ang. och Nilens armadillo Dalm. 



