28 



Joh. Chr. Moborg ocli Carl 0. Segorlierg. 



(l902) Ar 1902 berör Walcott i sin redogörelse för slägtena Acrofrctn ocli Obolus 

 ät'veii ett par Skaiulinavicns ceratop3'gcregion tilliiöriga brachiopoder, nämligen 

 Acrotrcta Scehachi (ny norsk art), A. [OholcIIa] sagittal i s Salter och OltoJus {Ot)o- 

 Mia) Sidteri Hall sp. AC sistnämnda art, som göres till typ för det nya under- 

 slägtet Bröggkria, har enligt uppgift cn del af det begagnade materialet härrört 

 från Skandinaviens ceratopygei'cgion. Men livad som uppgifves angående fyndorter 

 och geologisk horisont förefaller något egendomligt. Sålunda läses beträffande O. 

 safjittalis (s. GOO) följande: y>Fo)i)ialion and JocaJitics. — Upper Cambrian. Black 

 shale 3f, Didj/ograptus series; greenish arenaceous Ccratopijge shale 4a, Born- 

 holm. In dark ferruginous sandstone, associated with fragments of Olcnus torn- 

 qii/sfi Moberg, Skane Fågelsång, Sweden»^). Att derefter för Norges vidkommande 

 Etage 3aY förbytcs till oaj och 3aß till 3 ab är mera lättförklarligt. 



1903 1 903 omtalar Bonnema ett block af grå ccratopygekalk med zonens vanliga 



fossil anträffadt i cn Icrtägt vid Hemelum (Holland). 



1001 1904 ansluta sig Törnebohm och Hennig till den uppfattningen, att dictyo- 



graptusskiifern är undersilurens bas och sålunrla näi'mast att samordna med cera- 

 topygekalkcn. 



ifO.T Afven vid fortsättningen af sina ofvannämnda brachiopodundersökningar 



kom (1905) Walcott, som haft att tillgå ett rikligt, af Herr G. C. von Sciima.- 

 LENSÉE efter uppdi-ag från Walcott insamladt, skandinaviskt material, att särskildt 

 sysselsätta sig med former tillhöriga vår ceratopygeregioiL Från ccratopygekalk 

 vid Borgholm beski'ifvcr han den nya arten Stroplioninia elef/antnla'^), hVilkcn Vågges 

 till grund för det nya underslägtet EofttropJiomcna. Af do två 0/7/i/5 arter, som hit- 

 tills anförts från vår ceratopygeregion, Ortkis iKciinif armis Lindström och Orthis 

 Christianiœ Kjerüle, käiuier Walcott endast den sistnänuida, men jemte denna 

 uppställer han en hel rad nya arter, delvis utbrutne ur kollektivarten O. Christia- 

 nia-, hvilka alla föras till underslägtet Plec/orthis Hall et Clarke. De nya arterna 

 äro F. damms, Tullhergi och Wimani. Vidare beskrifves ui-der slägtet Frotorthis 

 Hall et Clarke en ny art Frotorthis (?) minnehcrgensis. Som fyndort angifves 

 »Mossebo, Nunneberg Vestergötland, Sweden», hvudan artens namn tydligen bör 

 skrifvas Hnnnchergensis. Den uppgifves förekomma i mörk lerskiffer of van cera- 

 topygekalkcn och under undre didymograptusskiffern och tillhör sålunda cerato- 

 pygeregionens öfre gränslager. Jfr schemat sid. 45. 

 » Slutligen ha vi att bemärka ett af Wiman 1905 utgiCvet arbete »Ein Shu- 



mardiaschicfer bei Lanna in Nerike». Författaren har i nämnda skiffer anträffat 

 Si/mphgsunis tircviceps Ang., Oromelopus sp., Agnostiis Icntiformis Ang., A. gluJjratus 

 Ang., såväl hufvudformen som var. ingricits ßcnviiT>T, Fl iomrra Mathcsii Ang., Niot)e 

 lœviceps Ang. och Mcgalaspis planiJimhata Ang. samt följande för vetenskapen nya 



') Som beknnt saknas ccratopygekalk och -skiffer fullständigt ;i Bornliolin och zonen mod 

 Hyaterolenus Törnquisti Moiucro vid Fogelsång är ett i dicfyograptnsskiffern iiilngradt kalkstens-hund. 



') Då Hall redan 1843 beskrifvit eu Sfr. elcgantula, måste namnet ändras. Vi ha derföre 

 kallat arten S. Walcotfi (so vidare artbeskrifniiigen). 



