30 



Juli. Chr. Miihfi^,' uch Carl O. Sugerbers', 



(v.H)'>) delning. Faunan är tydligen en biandfauna. Genom sådana fornier som Orthis 

 CJirlstiduia' Kjkrulp, Orflioccras itft(tvns Pköggsii oeli Triartliriis An<jfJini Links. 

 (sistnämnda art föreligger emellertid icke, utan livad Lamansky kallat så torde i 

 sjellva verket vara en Ciirlomclopiis, antagligen C. prhnifienus Ang. sp.) visar sig 

 zoncu BIß sta egentliga cerato]i3'geafdel ningen iicära, men ;i andra sidan finner man 

 tillsammans dermed en famia, som har en något yngre prägel. Förutom en del 

 l)raeliio[)oder, som antingen nå up]> i yngi-e lag eller åtminstone der ha sina när- 

 maste samslägtingar, har man här en egendomlig Asaphid fauna [Mff/aJafipis Lcuch- 

 tenlßCigi Lamansky, M. Vdfirehoivi, Lamansky, Mcfialaspidcs Schnvclti Lamansky och 

 Pti/chopijf/e Inostranl ccni Ijamansky), äldre än planilimbatakalkens och snarast lik 

 den i Dalarnes undre didymogra[)tusskiiïer eller Shumardiaskiffern vid Lanna. La- 

 mansky har kallat dessa lager » Megalaspideshorisont». Denna skalle i ålder 

 komma mellan ceratopygekalken och planiliml)atakalken. Vi skulle sålunda kunna 

 räkna den till vår ceratopygeregion eller åtminstone till dennas öfre gränslager. I 

 öfi'igt uttalar Lamansky den förmodan, att man, då en gång faunan i Sveriges ce- 

 ratopygekalk och undre didymograptusskiffer blifvit närmare känd, deri skall finna 

 arter identiska med eller närstående dem, som karakterisera hans zon BIß, särskildt 

 då brachiopodfaunan med dess Orlliis- och PI ccfeU a artav. Anmärkningsvärdt är 

 att Lamansky, liksom vi långt innan dennes arbete utkommit, äv af den åsigt, att 

 Shumardiaskiffern vid Lanna torde vara något äldre än den egentliga ])lanilimbata- 

 kalken. 



Slutligen förtjenar att framhållas att L. äfven (1. c, sid. 193) ansluter sig till 

 den af Moberg föreslagna, gränsen luellan kambrium och undersilur, dervid, bland 

 nya skäl för en dylik gränslinie, särskildt framhållaude att ceratopygeregionens la- 

 ger hvila på bildningar af olika ålder och att faunan sjelf har utpreglad karakter 

 af s. k. bland fauna. 



i'.'Of) En 1906 af Westergard publicerad karta öfver Jcrrestadsfältet anger (å lokal 



6') ceratop3'gekalk, eller rättare lerskiffer och ljusgrå kalksten, öfverlagrande bryo- 

 graptusskiffer och underlagrande undre didymograptusskiffer. Fyndorten är visser- 

 ligen belägen i grannstcapet af Linnarssons (och Törnquists) gamla lokal ((S'? å 

 kartan ifråga), men är dock helt skild derifrån. I kalkstenen anträffades illa be- 

 varade fossil, OJxjl/ts Salferi Holl sp., Lingula producta n. sp.? och Megalaspis 

 pl(inilimJ)at(i Ang.?, i skiffern fragment af Megalaxpis?. 



