Bihang till litteraturöfversigten. 



1) Dictyograptusskiffern. 



Redan 1865 omtalade Törnquist liithöraude lager från 8andl)y i Fogolsângs- ISGS 

 trakten. lian säger derom: »Utom dessa (orstens)bollar lurekomma ofta i alunskif- 

 feru oregelbundet formade gyttringar af svafvelkis. De försteningar, som anträffas, 

 tillhöra slägtena Dictyonema och Olenus. Exemplar af den senare finnas nästan uteslu- 

 tande i orstenen ; Dictyoneina åter är bäst bibehållen i skiffern. 



Dessa petrifikater sökas med bästa franigång i do lägre hvarfven» ^). En i atiopps- 

 dikct frän kalkstensbrotten vid Fogelsång anstående skiffer med »aftryck liknande 

 dem af Dictyonema» antages vara yngre än Sandbyskiffern och möjligen motsvara 

 Skiddaw ^). Enligt livad sedermera utrönts tillhöra dessa lager livad vi nu kalla 

 bryograptus-zonen. Afvcn de lager, som anstå mellan dessa bryograptuslagcr och 

 den i S befintliga orthocerkalken, omtalas af Törnquist. »Ett stycke uppåt förlo- 

 rar alunskiffern sin bitumenhalt och liknar en lerskiffer. De glänsande brachio- 

 podskalen, som här äro mycket små, förekomma till den mängd, att de nästan täcka 

 de löstagna skifferstyckena», säger han. Sjelfva kontakten mot orthocerkalken kunde 

 han dock oj se, och numera äro lagren ifråga ännu mindre tillgängliga. Man 

 skulle annars här finna, antingen en förkastningsspricka — eller ceratopygekalk. 



1871 beskref Linnarsson från Hunneberg Glonograptus {iJichograptus) tencUns, 1S71 

 som han förmenade tillhöra olenidskilïerns öfre del, eller nämare augitVet skikt 

 med Sphcerophtlialnms «latus Boeck sp. Efter hvad vi nu veta är Cl. ttnelhiskii- 

 rakteristisk för bryograptusskitîern. 



Det var emellertid först några år senare som Linnarsson (1875: 1) samman- 1875 

 förde alla de svarta lerskiffrar, som förekomma mellan olenidskiffrarne och cerato- 

 pygekalken, till en särskild afdelning, som han kallade »Dictyonemaskiffer». 



') Likheten melhin dessa Törnquisxs yttraiiilen och De Geees skildrin.ij; af fOrhålhiinlena 

 vid Sandby är sä omisskännelig, att man ej kan betvitia, att den längre fram i tiden (1887) hos 

 De Gkee förekommande vilseledande uppgiften om, att Olciius sknlle förekomma inom lag med 

 Dictyograptus, i sjelfva verket har Töknquists gamla arbete till källa. 



^) Denna uppgift torde ligga till grund för De Geeus å sist anförda ställe förekommande 

 felaktiga uppgift, att skitîern med ClonoijraptuH cfr flexilis HaLl skulle tillhöra undre didymograp 

 tusskiffern (»tetragraptusskiffern»). 8e vidare nuten till sid. .".'j i detta arbete. 



