32 



oh. Chr. Moberg och Carl O. Sej^^erherg-, 



(i88u) 1880 omtalar Linnarsson att dictyogra[)tusskift"ern, som öfverallt i Skåne och 

 Östergötland bildar kambriums öfversta del, men dittills ej varit känd från Sveriges 

 andra provinser, också anträffats vid Orreholnien (nåra Falköping) i Vesfcergötland. 

 » Samma år angifver Tullberg (1880) att dictyograptusskiffer af honom träffats 



anstående strax N om Qvasa vid Kiviks-Esperöd. Skiffern, som observerades vid 

 ett tillfälligt ovanligt lågt vattenstånd, har ej sedermera påträffats. 



1882 En god afbildning af Bictijograpttts ßahelliformis Eichwald sp., den egentliga 



dictyograptusskifferns karaktersfossil, erhöllo vi (1882: 1) af Tullberg. Han antog 

 dock att polypariet ursprungligen varit solfjäderformigt, med grenarne utbredda i 

 ett plan, och hade ej heller med säkerhet observerat thecor. Innan arbetet hunnit 

 distribueras erliöll han genom Ijrögger närmare upplysning om polypariets byggnad 

 och skyndade att å ett bifogadt blad «corrections» i allo ansluta sig till Bröggers 

 liär nedan anförda uppfattning. Tullberg uppräknar i sitt ifrågavarande arbete 

 en del svenska fyndorter för Dicti/ogr. /lahelli/oriiiis, nämligen Bci'g och Aby i 

 Östergötland, Orrholmen i Vestergötland, Andrarum ^), Kiviks-Esperöd^), Gislöf •'), 

 Flagabro, Jerrcstad och Sandby i Skåne, samt tillägger att dictyograptusskiffern å 

 sistnämnda fyndort öfverlagras af skiffer ined Äccrocare ccorne Ang. 

 » Fullständig redogörelse för byggnaden af polypariet till D. flaheUifoVmis lem- 



nade Brögger 1882. Enligt honom är polypariet strutformigt, med inåtvända thecor. 

 Samtidigt meddelas åtskilliga andra upplysningar om dict3'ograptusskifferns fauna. Af 

 Bri/ograpfiis Kjendfi Ijapw., som i sällskap med Oholella Salteri förekommer i en 

 något högre nivå än Dietyograptas, lemnas afbildning och beskrifning. Vidare be- 

 skrifves D. JlahrJliforvns mutatio norvegica Kjerulf, som äfven tillhör skikt något 

 yngre än de, i Ii vilka D. ßaheUiJbrmis t. t y pica förekommer. 

 » Samtidigt med Tullbergs ofvan omnämnda arbete utkom äfven hans stora 



arbete om Skånes graptoliter (1882: 3), hvari näturligtvis ofvan anförda U[)pgift 

 om dictyograptusskifferns geologiska horisont också förekommer. Här omtalas vi- 

 dare att dictyograptusskiffern jemtc det fossil, hvaraf bildningen lånat sitt namn, 

 äfven innehåller »några månggreniga graptoliter af familjen Dichograptidœ» . 



188:? Följande år skyndar Tullberg (1883), efter att ha tagit del af resultaten af 



de undersökningar G. C. v. Schmalensée, säkerligen på Tullbergs föranstaltande, 

 under mellantiden företagit inom Fogelsångstrakten, att i en tysk resumé af sitt 

 närmast här ofvan anförda arbete rätta bemälda deri förekommande felaktiga upp- 

 gifter om dictyograptusskifferns plats i lagerserien. Den förlägges nämligen nu of- 

 van »zonen med Aeerocarc ccorne» och fördelas i 2 afdelningar, en öfre med Bryo- 

 graptus Kjerulfi och en undre med 7). flabell if orm/s. Sistnämnda afdelning säges 

 i sin öfre del föra en Bryograplits-, närstående B. (Bichograptus) JlexiJis Hall. 



1885 1 885 omtalar Holm (1885: 2) att lian i en mellan pelturalagren och dictyo- 



') Enl. uppgift i ett annat arbete (Tullberg 1882: 3) hiir endast i ]öi?a block. 



Jfr. ofvan (Tullbeeg 1880). 

 ') Skiffern har ej i senare tid kunnat återfinnas hiir. (Block?). 



