Bidiaji' till kiuiiiedoincii oiii c'eii\tui)3geregioiieii. 



33 



- graptusskiffern vid Knil'vingc i ()stei'götlaii(l liggande sandslen funnit Dicfi/ograptits {1S80) 

 och drar deraf den slutsats, att sandstenen åtminstone till en del torde tillhöra dic- 

 tyograptusskiffern . 



T den af De Geer 1887 utgifna beskrifningen till kartl)ladet Lund komma 1887 

 naturligtvis här ifrågavarande bildniiigar också på tal. Här har, helt visst på sätt 

 som förut (sid. 31, not 1) antydts, inkommit den felaktiga uppgiften, att orstenen i dic- 

 tyograptusskiffern vid Sandby »ofta innehåller exemplar af Olenus inom lag med iJic- 

 fi/onema». Och vidare omtalas att »Nära Fogelsångsbäckens förening med Hularps- 

 bäcken finnas i den förra temligen vågräta lager af svart alunskiffer», i hvilken 

 »flera arter af Dichof/raptus samt Oholella Salteri Holl» förekomma. Denna skiffer 

 angifves tillhöra »lag med Tetragraptus» ^). Att emellertid lagren ifråga i stället 

 tillhöra dictyograptusskiffern, har sedermera visats af Westergârd och Tell ander. 



JoHNSTKUP omnämner 1889 Bornholms dictyograptusskiffer och omtalar huru- i8S!» 

 som deri, jemte T). Jlahellijorniis, Ohuldht Salteri. och en Liinjulella, förekommer ett 

 egendomligt redan från olcnusskilferns öfversta nivå kändt, i massor uppträdande 

 föremål, som liau antager vara af organiskt ursprung och hvilket beskrifves såsom 

 en i svafvelkis omvandlad, merendels ihålig, spolformig förstening (12 mm lång 

 och midtpå 4 mm tjock) af rombiskt tvärsnitt och med en skarp köl å de trub- 

 biga kanterna. 



Samma föremål återfinnes äfven i vår dictyograptusskilïer florestädes. Särskildt 

 i Sandby l)äck tinner man (strax ofvau kvarnrännans inliöde), t'U'verlagrande de af 

 DichjDgraptns öfverdragna skikten, ett 1 à 2 cm tjockt skikt af lerskiffer fylld med 

 dessa spolformiga kroppar, som här dock äro solida, visserligen delvis Ijildade af 

 svafvelkis men mest af ett s])atigt mineral (ej kalkspat). - - L. c. står, s. 23, att 

 vid Liesaa dictyograptusskiffern hvilar direkt på orthoccrkalken, en uppgift, som 

 tydligen helt enkelt är ett skriffel. 



Moberg påvisade (1890: 1) att en del af den s. k. »dictyonemaskiffern» på is90 

 Oland i sjelfva verket kunde räknas som en motsvarighet till Norges cei'atopyge- 

 skifïer och framhöll samtidigt att namnet »dictyonemaskilfer» såsom en kollektiv- 

 beteckning för alla de mellan olenidskiffern och ceratopygekalken liggande lagron 



') De8s;i lager, som aï ToKNQnsï 18G5 samiiiaiilTii'des med de oiiicikdhai-t aiigiaiisandc, i 

 afloppsdiket för Fogelsångs kalUateiiöbrott anståonde, lager, livilka han antog tillhöra Skidda\\-, liaFsa 

 i senare tid omtalats under namn af zonen med Clonograptus cfr flexilis Halt,. 80m förut, s. îil, 

 not 2, i detta arbete onniämnts, är det i hög grad sannolikt-, att den i beskrifiiing till kartbladet Lund 

 förekommande uppgiften, om att denna zon med Cl. cfr flexilis skulle tillhöira undre didynnigiap 

 tusskiffcrn, af De Geee hemtats frän ïurnqujsts ganda arbete. — Harmed vill jag också hafva be- 

 riktigat mina iUdre uttalanden (Moisiskg 1901) om att det varit Tullberg, som identifierat zonen 

 med Cl. cfr flexilis och undre didymograptnsskiffern. Ganska starka skiil hade dock förelegat fru- 

 en sådan åsigt. Ty, då De Geeh efter Tullbergs död (ifvertog fullbordandet af den af Tullberg 

 påbörjade beskrifningen till kartbladet Lund, hade han dervid att tillgå dennes efterlemnade manu- 

 skript. Och, då Tullberg var fackman just inom silnren, låg i.let tydligen närmast till hands att- 

 tillskrlfva denne och ej De Geek de stratigrafiska nyheter beträffande kaiidini-silur, Uvilka före- 

 komma i meranämnda kartbladsbeskrifning. 



Anm. af IMonEiui. 



Lunds Univ;s Årsskrift. N. F. Bd 2. Afd. 2. 5 



