Bidrag till kännedomen oni ceiatopygeregionen. 



51 



en föreställning om de olika faunornas utveckling, som nödvändigheten af de olika 

 kalkstens- och skiffersviternas uppdelning i zoner började göra sig märkbar 



') Jag kan i detta sammanhang ej underlåta att omnämna, hurusom mina undersökningar 

 inom gränsområdet mellan kambrium och silur bibringat mig den öfvertygelsen, att, huru väl än 

 trilobitfaunan egnar sig till ledtråd för en god stratigraflsk indelning, vi här ändock stå på ganska 

 prekär grund. Det vill nämligen synas som skulle vissa trilobitslägten, om ej alldeles uteslutande 

 så dock med förkärlek, ha uppehållit sig på grundare, andra på djupare vatten. Aflagringar från 

 djupare vatten visa genomgående en betydligt enformigare (artfattigare) trilobitfauna, med i mas- 

 sor uppträdande individ. Detta är också förklaringen till olenidernas och agnostidernas förherr- 

 skande i olenidskiffrarne. I och med den minskning i hafvets djup, hvilken vi så allmänt spåra 

 inom ceratopygereregionens öfversta del, återkommer också den rikedom på trilobittyper, som ka- 

 rakteriserar den mest i grundare vatten tillkomna Forchhammeri-zonen. Det redan tidigt observe- 

 rade faktum, att Forchhammeri-zonens trilobitfauna har mera tycke med ceratopygekalkens än med 

 olenidskifferns, är derföre ej på något sätt egnadt att väcka vår förvåning. 



Anmärkn. af Moukkg. 



