III. Ceratopygeregionens öfre afdelning vid Fogelsång. 



Då ifrågavarande bildningar redan i föregående historik uppmärksammats, 

 kunna vi beträffande dessa här åtnöja oss med en kortfattad sammauställning af 

 äldre meddelanden. 



Ceratopygekalken vid Fogelsång, som 1882 anträffades af v. Schmalensék, om- 

 nämndes första gång af Tullberg 1883 i hans tyska resumé af »Skånes graptoliter I.» 

 Jemte en del brachiopoder anföras vid detta tillfälle 5 stycken för ceratopyge- 

 kalken karakteristiska trilobiter. I beskrifningen till kartbladet Lund uppräknar 

 De Geek 1887, med ledning af ett af Tullberg efterlemnadt manuskript, fråu 

 denna fyndort ännu ett par brachiopoder samt 2 trilobiter (Agnoslus Sidenhladhi 

 LiNRS. och Apatocephalus serratus Ang. sp.). Samtidigt lemnas en föga träffande ka- 

 rakteristik af sjelfva bergarten. Stället der ceratopygekalken anstår är ej angifvet 

 å kartbladet och torde väl ej varit kändt af någon annan än af den, som ursprung- 

 hgen gjorde upptäckten. 1892 återfans fyndorten af Lunds Geologiska Fältklubb 

 under en af klubbens gemensamma exkursioner. Meddelande om fyndortens läge 

 lemnades påföljande år af Fältklubben. Samtidigt omnämndes, dels att ceratopyge- 

 kalken i norr begränsas af en diabasgång, dels att underlaget var en skiffer med 

 Ceratopiige forßcuJa och en ymnigt förekommande Shumardia, som felaktigt antogs 

 vara S. pusilla. och ansågs denna skiffer snarast vara att räkna såsom en motsva- 

 righet till ceratop3'geskiffern i Norge. Under loppet af 1893 och 1894 upptog 

 Segerberg en fullständig profil genom härvarande lager, och insamlade han derjemte 

 ett ganska betydande fossilmaterial. Redogörelse för dessa undersökningar lemnades 

 till Fältklubbens protokoll, men iakttagelserna blefvo ej på annat sätt då publicerade. 

 1896 omtalar Moberg i sin Geologiska Vägvisare inom Fogelsångstrakten bildningen 

 ifråga och angifver å sin karta läget af den såsom H2 betecknade ceratopygelokalen. 

 Den mörka ceratopygekalken säges uuderlagras af gi-åblå brachiopodförande skiffer 

 med en deri inlagrad bank af mörkbrun färg och »Backsteins»-artad habitus. För 

 denna bank föreslås namnet »Shumardiazon». Ar 1900 lemnade Moberg, i ett ar- 

 bete af Nilsson (-Westergård) och Tell ander, en karta i större skala öfver Fo- 

 gelsångsbäcken med derinvid varande silurlokaler. Fyndorten för ceratopygekalken 

 är der betecknad H2b (H2a är diabasgången). I den åtföljande texten om- 



