Biilraj: fill kaniifdonicii mti cciatoijygercgioneii. 



53 



talas »enligt benäget meddelande aC dr Segeebreg», att ceratopygezoneus lager 

 koukordant hvila på skiffer med Bryograptnf; Kjerulfi. A senast omtalade karta 

 har Moberg äfven utlagt en strax N om lokal H 2 utmed bäcken belägen, fynd- 

 ort, lokal H 7, om hvilken dock närmare upplysning lemnas först i Strandmarks 

 1902 utkomna uppsats »Undre graptolitskiffer vid Fogelsång». Från H 7 omtalas 

 ett, af diabas omslutet och äfven på dylik hvilande, större parti starkt härdad 

 undre didymogra{)tusskifi'er. Stora massor af de â lokalerna H ocli H 7 anstå- 

 ende bergarterna ha bortförts dels till utfyllning dels till väglaguing, så att här- 

 städes å Fogelsångsbäckens sydöstra sida uppkommit en stor sammanhängande grop 

 eller skärning, nående från bäcken ända bort till den ofvanför liggande åkern. Gro- 

 pen har sedermera fyllts med större eller mindre block och stenar, uedvräkta från 

 angränsande åkrar. Fyndorten är sålunda för närvarande hardt när otillgänglig; 

 endast i gropens sydvestra vägg, och äfven der endast under inkräktande på en der- 

 invid framgående markväg, är det nu raöjhgt att genom gräfning komma åt något 

 af ceratopygekalken och dess underlag. 



Åtskilligt gynnsammare voro förhållandena vid den tid, då Segerberg utförde 

 sina ofvan omtalade undersökningar. För då vunna resultat lemnades utförlig 

 redogörelse redan 1895 i det af Segerberg utarbetade manuskript, hvilket redan i 

 förordet till denna afhandling omtalats. Ur nämnda manuskript hemta vi nedan- 

 stående. 



Lagren, som voro tillgängliga på en längd af 5 m, visade efter undanskaf- 

 fande af nedrasadt material en vägg af c:a 2,5 meters höjd. De voro, räknadt 

 uppifrån nedåt, af följande beskaffenhet : 



l\ Lösa jordlager 0,50 m. 



i. Skiffer, af ljust rostgul färg, grått streck, starkt förklyftad, med 

 knottriga skiktytor samt rik på brachiopoder tillhörande släg- 

 tena Lingula, 0})()lella och Acrotreta 0,25 m. 



h. Cerafopiigelialh : kalkstensband, fördeladt i två af vertikala rem- 

 nor starkt förklyftade bankar. Bergarten, som i friskt till- 

 stånd är mörkblå till svart samt hård och splittrig, är rik på 

 svafvelkis fördelad i oregelbundna nästen och klumpar och 

 får derföre, då svafvelkisen mest är utvittrad, ofta kavernös 

 habitus, med ljusare färg vid hålrummens väggar. Afven 

 sjelfva kalkstenen är ej sällan genomvittrad, bildande en 

 mörkbrun lucker bergart. — Ehuruväl fossil häri äro gan- 

 ska sparsamma och svåra att preparera fram i mera helfär- 

 digt skick, har det dock så småningom lyckats här påvisa, 

 förutom en del brachiopoder, en ganska artrik trilobitfauna, 

 omfattande jemte tlertalet af de arter, som förut varit kända 

 från Sveriges ceratopygekalk, äfven några för vetenskapen nya. 0,25 m. 



g. Skiffer, blåsvart med grått streck och knottriga skiktytor. Häri 



sparsamma brachiopodfragment 0,16 m. 



