54 



Joli. Chr. Moberg och Carl O. Segerberg. 



./". Lera, gråaktig, späckad med snm skifferstyckeu 0,02 — U,05 uj. 



e. Skiffer med mörkt streck, välskiktad, jemnklufven, storskifvig, 



knappast med spår af fossil 0,07 — 0,08 m. 



ä. Lera, lik ofvanliggaiide (f), men med större skifferklumpar . 0,10 m. 



c. Shiimardimon. Bergarten, ursprungligen ett sammanh.âugande 

 kalkstensbaud, är förklyftad till små parallelipipediska styc- 

 ken, i regel helt genomvittrade, bildande en kalkfri, mörk- 

 brun, starkt hygroskopisk massa, stundom kavernös, tydligen 

 på grund af utvittrad svafvclkis. Styckena kunna lätt sön- 

 derbrytas och vinna först efter särskild torkning tillräcklig 

 fasthet för att kunna ordentligt undersökas. Eu och annan 

 gång träffas häri en kärna af ovittrad, ljust blågrå, temligen 

 grofkristallinisk kalksten '). Denna kalksten visar sällan spår 

 af fossil, men i den vittrade massan äro fossil ymniga, tri- 

 lobiterna dock mestadels (undantagandes Shumardia) mycket 

 fragmentariska 0,20 — 0,2B m. 



h. Skiffer, än ljusare, än mörkare, nästan fossiltom 0,60 m. 



a. Skifl'er, blåsvart, med brachiopoder och graptolitfragment [Bryo- 



grnptus Kjerulß) — 



Anmärkningsvärdt är att lerskiffern, som här t. o. m. öfverlagrar ceratopyge- 



kalken, sammanlagdt äv dubbelt så mägtig som kalkstenen. 



') I friskt tillstånd visar bergarten sig sålunda mycket olik egentliga ceratopygekalken. Ef- 

 ter vittring torde deremot skilnaden stundom vara ringa eller ingen, hvilket också gör det i någon 

 mån osäkert om, såsom här antagits, verkligen alla de fossil, som på skilda tider frampreparerats 

 ur helt genomvittrad bergart från denna fyndort, tillhöra det imdre kalkstensbandet d. v. s. Shu- 

 mardiazonen. 



Anmärkn. af Mobebg. 



