Bidrag till käniiedonieii om ceratopygeregionen. 



65 



Obolus ApolIiniS Eichwald. 

 Tafl. III, fig. 1—3. 



-1896. Obolus ApoUhus, Miokwitz, s. 133, tafi. I, fig. 1 — 14. 

 1898. » » . Waloott, tafi. 26, fig. 3—6. 



De afbildade exemplaren härstamma alla från Dalarnes oboluskonglonierat 

 (Klittberget); fig. 2 och 3, hvilka visa inre byggnaden af dorsal- och ventralskal 

 resp., äro afbildningar af kärnor erhållna genom försigtigt bortpreparerande af de 

 tjocka skalens yttre skikt. De visa god öfverensstämmelse med Mickwitz' ofvan 

 citerade figurer, såväl som med dennes schematiska framställning, s. 62 i »Vorläufige 

 Mitth. über das Genus Obolus» (1890), till hvilken också kan hänvisas i fråga om 

 nomenklaturen. 



Arten förekommer enligt Holm 1885 äfven i det af glaukonitsand öfverlagrade 

 konglomeratet vid Horn å Oland, en uppgift som också bekräftats af Mickwitz 1896. 

 Äfven i en del å ön Fanton anträffade block af obolnssandsten är arten rikligt 

 förekommande. 



Obolus triangularis Mickwitz. 



1896. Obolus triangvlaris, Mickwitz, s. 145, tafl. 2, fig. 7 — 12. 



Sid. 30 i anförda arbetet angifver Mickwitz att denna tunnskaliga, triangu- 

 lära art är anträffad (i obolussandsten !) från Dalarne tillsammans med ffiregående art. 



Obolus celatus Volb. var. orbiculatus Mickwitz. 



1896. Obolus celatus \'olb. var. orbiculatus, Mickwitz, s. 163, tafi. 2, fig. 21, 22. 



Arten, träffad af Wiman (1902: 1) i block af obolussandsten på ön Fanton i 

 Singöfjärden, är angifven efter bestämning af Mickwitz. 



Obolus obtusus Mickwitz? 



? 1896. Obolus obtusus Mickwitz, s. 167, tafl. 2, fig. 23, 24, 33, 34. 



Fossilet ifråga, som omnämnes och afbildas af Wiman (1902: 1, s. 63, tafi. 

 3, fig. 12), har samma förekomst som föregående art. 



Acrotreta circularls n. sp. 



Tafl. III, fig. 4. 



Det större skalets apex är belägen midt emellan bakre randen och centrum 

 eller möjligen (sjelfva spetsen är ej i behåll) något närmare detta senare. Utmed 



Lunds Uiiiv:s År.ssUiilt. X. F. IVl Atd. 2. 9 



