GS Joli. Chr. ]\Ii)btMj; orli Carl 0. SegerliCr;;;. 



0^ /4 mm. mellaii främre och bakre randen, 1,6 mm. från apex till skalrandeus plan. 

 A kärnan, eller rättare, då yttre skallagret saknas, ser man ytan täckt af fina strim- 

 mor dels koncentriska dels radierande. A somliga exemplar synes jemte de radie- 

 rande strimmorna en veckning i närheten af nndre randen. Yttre skalet har rätt 

 grofva oregelbundna, anastomoserande, koncentriska åsar, i någon mån erinrande 

 om strimmorna i läderhuden å menniskans fingrar. Orneringen är också lik den, 

 som gett anledning till att en af de arter, på hvilka slägtet uppställdes, fick namnet 

 conacea. Dessa strimmor fortsätta äfvcn öfver arean, men äro der betydligt finare. 

 Flera exemplar visa ytterranden försedd med en fin frans, hvilket gifvit anledning 

 till artnamnet. 



Arten, hvars dimensioner fullt öfverensstämma med dem Bröggek uppgifver 

 för sin Dii<cinaY ceratopiiganim, tyckes skilja sig från denna senare väsentligen 

 derigenom, att dess falska area cj är så tydligt utpräglad (detta att döma af Brög- 

 GERs afbildning, i fiesJnifningcn säges dock arean äfven å den norska arten vara 

 otydlig) och vidare derigenom att skalet ej, såsom Bröggeh uppgifver för sin art, 

 är tunnt och glänsande med fina radierande linier och koncentriska tillväxtstrim- 

 mor. Men som ofvan nämnts visar äfven AcrotheJe barhata, då yttre skalet ex- 

 folierais, en med ett tunnt skal försedd, på sistnämnda sätt strierad, »kärna». 



Orthis pectiniformis Linustköm. 

 TaH. Ill, fig. 11. 



1880. Orthis pectiniformis Lindström, s. 27, taH. 15, fig. o3a, 33b. 

 » Orthis rudis Lindström, tafi. 15, fig. 33a, 33b (in explicatione tabuUe). 



1880 beskref Lindström efter af trycket i ett, möjligen från Mossebo härstam- 

 mande, block denna art, hvars namn dock i tafvelförklaringen genom ett skriffel 

 ändrats till O. rudis Lindström. Intet nämnes der om dess geologiska ålder. 1888 

 upptager författaren dock arten i förteckningen öfver ceratopygekalkens fossil. 



Orthis parva Pander. 

 1805. Orthis parva, Kjerulf, s. 7, fig. 12. 



Anföres (1875: 2) af Linnarsson från den glaukonitkalkeu vid Ijanna (i Nerike) 

 öfverlagrande blågrå kalken. Tullberg anger 1882 arten från Ölands orthocer- 

 kalk (undre asaphuskalk) och Brögger omnämner den 1882 från Norges expau- 

 susskiffer. Huruvida arten verkligen är att räkna till ceratopygeregionens fauna, 

 torde vara tvifvelsamt. 



