74 



Joli. C'Iir. Moberg och Carl O. Scgei-ljerg. 



Capulus? (Bellerophon?) norvegicus Bröggee. 



lfiH2. 'Belhrophon':' norregieus Bköogkr, s. r>3, tafi. 10, Hg. If), 15 a, b. 

 Be Ite.skrifningen tili föregående art! 



Trochus atavus n. sp. 



Tatl. III, fig. 23. 



I Shumardiazoneii vid Fogelsåug har anträffats ett om eu Trochus erinrande, 

 af 4 vindningar bestående, fragment eller rättare aftryck efter ett dylikt. Snäckan 

 har bildat en kägla med omkring (iO*^ vinkel; vindningarne äro temligen platta, skil- 

 da af en djup söm. Snedt öfver vindningarne gå två nästan mot livarandra vin- 

 kelräta system af väl markerade fåror, det ena riktadt snedt framåt, det andra 

 snedt bakåt. Skalet har sålunda haft små, i sneda rader ordnade granulse. Intet 

 spår af fissur, eller af något en sådan utfyllande band, är till finnandes. Så vidt 

 oss bekant, är ej någon representant för familjen Trochidre förut trâfîad i under- 

 siluren. Ijindström anför deremot (1884) 16 arter af detta slägte från Gotlands 

 öfversilur. Ehuruväl föreliggande material af denna art är både ringa och mindre 

 väl bevaradt. ha vi dock ansett arten böra särskildt framhållas, enär gastropoder 

 öfverhufvudtaget i ceratopygeregionen äro ytterst sällsynta 



Hyolithus sp. 



1902. HyoUhis sp. Wtman (1902: 1), s. 62, tafl. 3, fig. 18. 



En i block af obolussaudsten å ön Fanton i Osthammartrakten af Wim an 

 anträffad ej närmare bestämbar stenkärna. 



Cephalopoda: 



Orthoceras attavus Beögger. 



1874. Orthoceras sp. Linnarsson, s. 130. 



1882. Orthocpras attavus Brögger, s. 53, tafi. 4, fig. 8?, 9 och 10, tafl. 



10, fig. 16. 



1905. Orthoceras attavus Lamansky, s. 160 i tyska texten, tafl. 1, fig. 21. 



Linnarsson anför 1874 från ceratopygekalken i Vilhelmina socken i Vester- 

 botten en Orthoceras sp., hvars skulptur något erinrar om O. trochleare His. (= O. 

 vaginatum Schloth. enligt Ljndström 1880). Brögger anser att den af Linnars- 

 son nämnda formen kan vara närstående eller identisk med hans art. Och 1890 

 angifver Holm direkt O. attavus från Granhöjden. Lamansky anför 1905 arten 

 från sin raegalaspideshorisont (Biß) från Popowka nära Pawiowsk. 



') Äfven slägtet Hyolithus, som ar väl representeradt såviil i kambrium som nndersiluren 

 i allmänhet, är i ceratopygeregionen sällsynt. Karakteristiskt ii r att ej en enda art af detta slägte 

 anfiire.s från ceratopygeregionen i Holms stora arbete öfver Ilyolithidae och Connlariidœ (1893). 



